K0NGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 14. N:0 3. 9 



håller växtleirmingarne mycket ymnigt. Den samling, som herr Ryttm. Follin skänkte 

 till Lunds geologiska museum , beskrefs af Lundgren (1. c.), som upptager 6 arter, 

 nämligen : 



Nilssonia polymorpha, Dictyophyllum Nilssoni, Thaumatopteris Miinsteri, ClathropAeris 

 platyphylla, Sagenopteris rhoifolia, Ophioglossites. 



Af dessa äro tvenne, Nilssonia och Thaumatopteris, för första gången anförda från 

 Sverige, under det att en, Ophioglossites, är förut funnen vid Raus och de tre *) öfrige 

 vid Hör. Alla arterna äro förut funna i Avicula-contorta Zonen eller »rhätische stufe», 

 hvarföre Heberts åsigt om den kolförande formationens ålder genom dessa undersök- 

 ningar ytterligare bekräftats. 



Under en resa i Skåne på senhösten 1873 besökte Professor Nordenskiöld fyndorten 

 vid Pålsjö, hvarifrån han medförde stora massor af det växtförande lagret till Riks- 

 museum. Då Lundgren icke vidare ville S}~sselsätta sig med bearbetningen af forma- 

 tionens flora, blef beskrifningan af de funna växterna af Professor Nordenskiöld upp- 

 dragen åt mig. Den i stora stycken hemförda skiffern har inom Riksmusei minera- 

 logiska afdelning ytterligare klyfts, för att möjligen erhålla flera exemplar än som på 

 stuffernas yta voro synliga. Detta förfaringssätt har uppenbarligen flere fördelar när 

 bergarten är så rik på fossilier som skiffern vid Pålsjö. För det första kan man äfven 

 vid ett kort besök vid fyndorten erhålla en stor mängd stuffer, emedan ingen tid 

 behöfver användas åt noggrann granskning på stället. Genom materialets mängd erhålles 

 naturligtvis större utsigt att erhålla exemplar, som kunna komplettera hvarandra, de 

 olika delarne af samma art, ett större antal arter. Finare och ömtåligare stycken kunna 

 genast på lämpligt sätt bevaras; frön och andra mindre delar blifva vid- granskningen 

 inomhus lättare uppmärksammade etc. — Metodens lämplighet visade sig också snart, 

 ty under det att stuffernas yta blott visade ett fåtal arter, blef antalet i väsentlig 

 mån ökadt vid deras klyfning och noggrannare undersökning. En ytterligare tillökning 

 erhölls på våren 1874 genom en ny samling, som på Professor Nordenskiölds begäran, 

 låtit brytas af herr Ryttmästare Follin. Den innehöll utom den svarta, ofvan omnämnda, 

 skiffern äfven en mindre bituminös, till färgen grå, mera lerartad sådan, som märkvärdigt 

 nog, ehuru den brutits strax intill den föregående, visade sig innehålla arterna i något 

 olika förhållande mot den bituminösa bergarten. Derjemte innehöll den några arter, 

 hvilka icke i den svarta skiffern anträffats. Äfven denna sändning har varit under- 

 kastad en lika nogrann undersökning. Slutligen har under sommaren 1874 ytterligare 

 tillökning erhållits, större än de båda föregående sändningarne tillsammans. 



Resultatet af mina hittils utförda undersökningar öfver Pålsjöfloran framlägges i 

 denna uppsats för K. Vetenskaps Akademien. Att ännu nrycket återstår att göra inser 

 jag till fullo; särskildt hade jag önskat att kunna underkasta de beskrifna arternas inre 

 byggnad en mikroskopisk undersökning. Men den knappa arbetstid, som stått mig till 

 buds, samt den omständigheten, att jag vid dessa arbeten blott kunnat använda morgnar 



') Bestämningen af Clathvopteris är grundad på ett helt litet fragment, och sedan jag varit i tillfälle att se det- 

 samma i Lunds geologiska museum, tvekar jag ej att anse det såsom i stället tillhörande basen af Dictyo- 

 phyllum, hvilken har en viss likhet med motsvarande parti hos Clathropteris. 



K. Vet. Akad. Handl. B. 14 N:o 3. *• 



