KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 14. N:0 3. 13 



O RM B U NK S VAX T ER. 

 FILICES. 



SPIROPTERIS Schimper. 



(Tab. I, %. 4—7. Tab. XVI fig. 1.) 



De unga bladen af ormbunkar och vissa cycadéer äro som bekant i knoppen 

 inrullade. I detta outvecklade tillstånd erbjuda de naturligtvis inga karakterer, som 

 kunna skilja olika arter eller ens slägten eller grupper från hvarandra. Schimper 

 betecknar (1. c.) dylika unga fossila ormbunksblad med det gemensamma namnet Spi- 

 ropteris. 



I Pålsjöskiffern äro dessa föremål rätt allmänna och visa i allmänhet ingen väsentlig 

 skiljaktighet i annat afseende än till storleken, som naturligtvis är beroende af utvecklings- 

 stadiet. Figurerna lemna bäst upplysning om deras olika utseende. Ä.n är skaftet 

 bibehållet och än åter finnes bara sjelfva knoppen. De flesta likna mycket de af Schenk 1 ) 

 lemnade afbildningarne öfver exemplar från Franken. Då hvarje ormbunkart naturligtvis 

 bör ega sitt motsvarande Spiropterisstadium, synes det ej vara lönt att ens' gissningsvis 

 framställa någon åsigt om den eller de arter, till hvilka de kunna höra. Afvikande 

 från de öfriga visar sig trenne exemplar. Figurer bifogas öfver de tvenne (Tab. I figg. 

 6, 7). Under det att den vanliga Spiropterisformen blott visar det inrullade bladskaftet 

 utan spår af bladflikarne, synas de ifrågavarande exemplaren ej kunna tolkaslpå annat 

 sätt än såsom derjemte visande det första anlaget till sjelfva bladskifvan. Särdeles 

 tydligt är detta på det ena exemplaret (Tab. I fig. 6). Den sista (innersta) vindningens 

 spets är delad i trenne flikar af hvilka den mellersta är något längre än de öfriga, och 

 utgör fortsättningen af sjelfva bladskaftet. Dessa flikar tyckas i kanten vara något 

 tandade, och vid basen kan man derjemte iakttaga en struktur som synes utvisa att 

 de — såsom fallet är med de unga skotten af lefvande ormbunkar — varit betäckta af 

 hår. Som bekant anläggas först de nedre delarne hos ormbunkarnes blad. De tvenne 

 sidoflikarne på exemplaret i fråga måste väl derföre betraktas såsom de nedersta par- 

 flikarne af bladet, hvilka, att döma af den nämnde antydningen till tandning, sannolikt 

 hafva varit i sin tur parflikade. Hos de båda öfriga exemplaren kan flikarnes förhål- 

 lande till skaftet ej iakttagas, ehuru de föröfrigt temligen likna det beskrifna exemplaret 

 Det ena (Tab. I fig. 7) förekommer på samma stuff som det ofvan beskrifna. 



Förklaring öfver figurerne. Tab. I fig. 4 visar ett i knoppen inrulladt mindre 

 blad, fig. 5 ett något större. Tab. I fig. 6 visar en större knopp, på hvilken äfven de 

 första anlagen till parbladen kunna skönjas. Detsamma har troligen äfven varit fallet 

 med Tab. I fig. 7. Tab. XVI fig. 1 visar äfven en del af bladskaftet. 



l ) Flora des Grenzsch. tab. IV figg. 4 — 7. 



