14 A. G. NATHORST, BIDRAG TILL SVERIGES FOSSILA FLORA. 



RHIZOMOPTERIS Schimper. 



Med namnet Rhizomopteris betecknar Schimper det förgrenade, vanligen under- 

 jordiska, rhizomet af ormbunkar. Denna benämning bör dock naturligtvis anses pro- 

 visorisk, tills ett lyckligt fynd möjligen kan visa, hvilken art rotstocken verkligen tillhör 1 ). 

 Dessa rhizom kunna antingen vara försedda med de förvissnade qvarsittande bladskaft- 

 baserne, eller kunna de vara nakna, då de vanligen äfven visa bladärren. Den vid 

 Pålsjö förekommande arten tillhör det senare slaget. 



Rhizomopteris Schenki n. sp. 

 (Tab. I figg. 8—13.) 



Rhizoma horisontale, dichotome ramosum, circiter 15 — 25 mill. crassum, ramulis 

 vix tenuioribus paleis brevissimis vestitum. Cicacitres in facie superiore dispositae, 

 sparsae, fascia vasculari hippocrepoidea, circiter 5 — 7 mill. longa, 3 — 5 lata. 



Rotstock krypande horisontel, dichotomiskt förgrenad med en bredd af omkring 

 15 — 25 mill., grenarne knappast smalare. Ytan betäckt af små taggar eller taggiga fjäll. 

 På öfre sidan förekomma de strödda bladärren med en hästskoformig kärlknippekrets 

 af vanligen 5 — 7 mill. längd, 3 — 5 mill. bredd, hvilket dock kan variera. 



Ofvanstående beskrifning grundar sig hufvudsakligen på förhållandet hos ett mera 

 fullständigt exemplar (figg. 8, 9), der den dichotomiska förgreningen är särdeles tydlig. Det 

 erhölls vid klyfningen af ett skifferstycke och framträdde då på den ena stuffen såsom af- 

 trycket af undersidan, under det att den andra visade sjelfva den plattryckta förkolade rot- 

 stocken. På intetdera var något bladärr synligt. Vid aflägsnandet af kolsubstansen erhölls 

 naturligtvis aftryck af rotstockens öfre sida, och denna visade flere bladärr med tydligt 

 iakttagbar kärlknippekrets. Äfven på flere andra exemplar äro dylika förhanden, men 

 det omnämnda är naturligtvis af särskildt intresse, såsom visande samma rotstock från 

 båda sidorna, samt derföre att man af detta exemplar erhåller fullkomlig visshet om 

 att arten är en horisontelt krypande rotstock och ej del af någon stam. På såväl 

 nämnde exemplar som på några öfriga synas tvenne långsgående intryck på ömse sidor 

 om midten, närmare kanten. De angifva väl gränsen mellan kärlknippena och den yttre 

 väfnaden. Ytan är såsom nämndt taggig, hvilket på det förstnämnde exemplaret dock 

 ej är just tydligt. De förkolade exemplaren visa ytterst ett lätt bortfallande lager, med 

 nämnde taggiga epidermis, och som väl motsvarar det yttre bruna sclerenchymlagret 

 hos nulefvande ormbunkar 2 ). Under detta lager förekommer ett annat, som är alldeles 

 glatt; då det yttre är bortfallet tror man sig derföre lätt hafva en på ytan glatt rotstock 

 framför sig. På några exemplar (figg. 8 och 11) synas på undre sidan, och stundom 



') Senare undersökningar vid sjelfva fyndorten bafva till fullo öfvertygat mig om att vår Khizomopteris är 



rotstocken till Dictyophyllum, hvilket doek ej kan med absolut säkerhet bevisas. Senare anmärkning. 



2 ) Det liknar mycket ytan af rhizomet till GoniophJebium (Polypodhim) glaucum eller ännu mera Davallia canariensis. 



