28 



på öfre sidan framträda, hvilket väl berodde derpå, att den omgifvande bladmassan 

 varit delvis förvittrad). 



Sori angifvas af Schenk: såsom förekommande på bladets hela undersida. På 

 exemplaren från Pålsjö synas ofta på bladets öfversida en massa små knölformiga 

 upphöjningar (Tab. V fig. 2), hvilka jag först trodde vara de verkliga sori, dertill ytter- 

 ligare förledd genom förekomsten af en ytterst indusiumlik bildning (Tab. IV fig. 8) 

 på ett dylikt exemplar. Jag fann dock sedermera de verkliga sori på undersidan af bladet 

 (Tab. IV fig. 7), hvarutaf framgår att de först omnämnda föremålen måste vara något 

 annat, och jag är numera benägen att antaga, att de äro de inom de sista nervma- 

 skorne inneslutna delarne af bladet. Sporokarpierne hafva enligt Schenk en ledad ring 

 och spororna äro tetredaerformiga, glatta. 



Förekomst. Dictyophyllum Nilssoni Beongn. sp. är en mycket utbredd art, 

 isynnerhet inom Ammonites-angulatus-zonen, men äfven inom rätiska lager. Den är 

 förut funnen vid Hör och angifves af Lundgren från Pålsjö. Dessutom är den funnen 

 vid Coburg, Halberstadt och Quedlingburg, vid Steierdorf i Ungerska Bannatet, vid 

 Schambelen i Schweiz och vid Hettanges i Frankrike. 



Förklaring öfver figurerna. Tab. IV fig. 6 ett primärsegment af Dictyo- 

 phyllum Nilssoni Beongn. sp., hvars nedre del erinrar om såväl formen «) genuinum som 

 D. acutilobum, under det att den öfre mycket liknar D. Miinsteri Gp. sp. Fig. 7 ett 

 exemplar visande aftryck af sori från bladets undersida. (Detta exemplar skulle kunna 

 tilhöra D. Miinsteri Gp. sp.) Fig. 8 öfversidan af en bladflik visande skenbara sori 

 och skenbart indusium. Tab. V fig. 1, Dictyophyllum Nilssoni Begn. sp. var./?) interme- 

 diurn. Fig. 2, skenbara sori på öfversidan af en bladflik. Fig. 3 och 4, spetsen af en 

 primärflik af Dictyophyllum, den förra möjligen tillhörande D. Miinsteri. Tab. VI 

 fig. 1, Dictyoph. Nilssoni var intermedium, närstående D. Miinsteri. Fig. 2 och 3, D. 

 Nilssoni Brgn. sp. var. «) genuinum. Fig. 3 är mycket lik D. acutilobum. Tab. VII fig. 

 1, parti af ett fullständigt blad af Dictyophyllum Nilssoni Begn. sp. handlikt deladt i 

 9 primärflikar, af hvilka några genom småflikarnes form mycket likna D. acutilobum. 

 Fig. 2, en konturteckning framställande stjelken vid delningen, sedd från undersidan. 

 Tab. I fig. 14 stjelken af Dictyophyllum, på ryggen kölad, i genomskärning nästan 

 trekantig. 



Tab. V fig- 5 framställer basen af ett blad, som i hänseende till nerveringen något 

 afviker från den vanliga formen, och som derföre möjligen skulle kunna tillhöra en egen 

 varietet. Nervmaskorna långs rachis nedanför småflikarne äro nämligen utdragna vinkel- 

 rätt mot densamma och starkare än vanligt. Hos den vanliga formen äro de vanligen 

 utdragna långs med rachis eller ock är deras längd och bredd lika. Af flertalet exemplar 

 af den afvikande formen har blott motsvarande del af bladet varit bevarad; på ett 

 exemplar funnos dock några af småflikarne och dessa liknade dem hos D. Nilssoni 

 Begn. sp., andra exemplar tyckas ock visa öfvergång till nämnde art, och det torde 

 derföre vara klokast att tillsvidare anse den som en varietet, hvilken skulle kunna 

 karakteriseras sålunda: Dictyophyllum Nilssoni Begn. sp. var. D. nervis validioribus, 

 areolis secundum rachin infra lacihias transversaliter elongatis. 



