36 A. G. NATHOEST, BIDRAG TILL SVERIGES FOSSILA FLORA. 



ormbunkslägte, förändrar Saporta, på förslag af Brongniart, Schtmpers benämning till 

 Ctenopteris 1 ). 



Slägtet utmärker sig genom läderartade 1 — 3 gånger pardelade blad, småflikarnes 

 form erinrar om vissa Pterophyllumarter. Rachis är på öfre sidan försedd med en 

 långsgående fåra. Nerverna äro vanligen insänkta i den tjocka bladmassan samt då 

 oftast omärkbara, i hvilket fall förvexling med till formen liknande Pterophyllumarter 

 ej alltid torde kunna undvikas. Då nerverna äro synliga, torde deremot någon förvex- 

 ling ej behöfva ifrågakomma, i det att de hos Ctenopteris äro upprepadt dichotomiskt 

 förgrenade, med ofta svagt radierande riktning mot bladkanten 2 ). Härigenom erinra de 

 till viss grad om nerveringen hos Thinnfeldia, från hvilken de likväl skilja sig derigenom, 

 att alla nerverna utgå från rachis under det att hvarje spår till medelnerv saknas, samt 

 genom bladflikarne, som med hela basen äro fastade långs rachis och ej nedåt äro sam- 

 mandragna. Från Odontopteris, som från stenkolsformationen går ända upp till per- 

 miska formationen, skiljer sig slägtet enligt Saporta hufvudsakligen genom bladens 

 läderartade beskaffenhet och frånvaron af en de öfriga olik småflik vid basen af hvarje 

 segment. Dock måste alltid erkännas att en stor likhet mellan dessa båda slägten 

 förefinnes. Den vid Pålsjö förekommande arten af slägtet är samma art, som förut 

 blifvit funnen vid Hör, nämligen 



Ctenopteris Cycadea Brongniart. 

 (Tab. VI figg. 6—7.) 



Filicites Agardhiana, Brongn. Ann. se. nat. IV pag. 218 tab. XII fig. 3. 



Filicités cycadea, Brongn. Hist. des vég. foss. I pag. 387 tab. CXXIX figg. 2, 3. 



Cycadopteris Bergeri, Schimper. Traité de paléont. vég. I pag. 487. 



Ctenopteris cycadea, Saporta. Plantes jurassiques pag. 355 tab. 40 fig. 2 — 5, 41 fig. 1 — 2. 



Blott tvenne fragmenter af denna art äro hittils funna vid Pålsjö, dock lyckligtvis 

 med tydliga nerver, så att växten kunnat utan svårighet bestämmas. Det ena exemplaret, 

 hvaraf teckning bifogas, visar undre sidan af en bladflik af 27 millimeters längd med 

 3 småflikar på ömse sidor af rachis. Bladet är af särdelas fast och läderartad beskaf- 

 fenhet, rachis försedd med en långsgående upphöjning, som på öfre sidan motsvaras af 

 en fåra. Det andra fragmentet, som visar bladet från öfversidan, har äfven denna fåra 

 särdeles tydligt utpräglad. Småflikarne äro ej fullkomligt skilda från hvarandra, utan 

 sammanhänga något vid basen. De äro alternerande, till formen bredt aflånga, något 

 framåtriktade, svagt tillspetsade eller stundom i spetsen nästan rundade; största längd 

 10 millim. mot en bredd af 6 millim. Nerverna utträda ur rachis något framåtriktade, 

 böja sig derpå utåt och grena sig dichotomiskt antingen strax efter utträdandet, vid 

 midten, eller närmre spetsen. Stundom delar sig den ena af nervgrenarne ännu en 



*) Saporta, Plantes jurassiques pag. 351. Denna benämning har dock en olägenhet derigenom, att Blume 

 för en grupp arter af Polypodium användt samma namn, och senare författare (J. SMith, Historia Pilieum 

 1875) hafva upptagit denna grupp såsom ett eget slägte. 



2 ) Enstaka småflikar hafva dock en särdeles stor likhet med Dichopteris och Ptilophyllum, hos hvilka nerve- 

 ringen är nära nog densamma. 



