40 A. G. NATHORST, BIDRAG TILL SVERIGES FOSSILA FLORA. 



visa sjelfva det förkolade bladets öfversida, ined derpå förekommande föga betydande 

 upphöjningar, härrörande från de antagna sori på undersidan. I intetdera fallet äro 

 sjelfva de antagna sori således iakttagna. Rörande Nilssonia acuminata namnes blott 

 utan vidare beskrifning, att sori förekomma äfven hos denna art på bladets hela under- 

 sida mellan nerverna. Man kan således ännu icke anse frågan afgjord, huruvida Nils- 

 sonia bör anses för ormbunke eller cycadé. 



Rörande slägtets förhållande till Pterophyllum, så synes numera, sedan vi känna 

 nervernas verkliga förlopp hos Nilssonia, som om frändskapen dememellan är mera 

 skenbar än verklig. Hos Nilssonia sitter bladskifvan fästad på öfre sidan af rachis eller 

 stjelken, under det att hos Pterophyllum densamma sitter fästad på ömse sidor deraf, 

 såsom hos de nulefvande cycadeerna. Hos Nilssonia taga sidonerverna sin början midt 

 öfver rachis, under det att de hos Pterophyllum utgå från sidan deraf. Naturligtvis 

 kan detta ej alltid iakttagas, i hvilket fall de båda slägtena ej kunna särskiljas; att de 

 emellertid verkligen äro skilda torde framgå af hvad som ofvan anförts. De verkliga 

 Pterophyllumarterne synas ej heller hafva ägt fullt så fasta och läderartade blad som 

 Nilssonia. Till Pterophyllum bör enligt min åsigt Nilssonia acuminata återföras; exem- 

 plar af denna växt, som jag haft tillfälle att granska, visa föga öfverensstämmelse med 

 Nilssonia såväl hvad angår nervering som bladets konsistens. De öfverensstämma med 

 nedre delen af Schenks Nilssonia acuminata; de öfriga exemplaren, som nämnde för- 

 fattare afbildar, — härrörande från öfre delen af nämnde växts blad — liknar mycket 

 Nilssonia, och det torde derföre kunna ifrågasättas, huruvida ej tvenne skilda växter 

 äro hänförda under samma benämning, den ena en Pterophyllum, den andra en Nils- 

 sonia. De kända arterna af slägtet Nilssonia äro enligt min uppfattning N. polymorpha 

 Schenk, N. acuminata Schenk (ex parte), N. brevis Brng. och N. elongata Brng., hvilka 

 båda sistnämnda måhända blott äro olika former af samma art, samt Nilssonia compta 

 Lindl. & Hutton sp. Denna senare art upptages vanligen såsom tillhörande Ptero- 

 phyllum 1 ), men de exemplar deraf i Lunds geologiska museum, som jag haft tillfälle 

 att undersöka, visa tydligen, att växten är en Nilssonia, mycket närstående Nilssonia 

 acuminata Schenk. Slägtet Nilssonia uppträder inom den rätiska formationen med de 

 fyra förstnämnde arterna, den femte förekommer i ooliten vid Scarborough. 



Nilssonia polymorpha Schenk. 

 (Tab. VIII fig. 2—15, tab. IX— XI). 



Nilssonia polymorpha, Schenk. Flora d. Grenzsch. pag. 127 tab. XXIX, XXX, 1 — 5, 



XXXI, 1. 

 — Schimper. Traité de pal. vég., 1 pag. 489 tab. XLV f. 6 — 9. 



— Lundgren. Om några växter fr. stenkolsförande formationen i 



nordvestra Skåne pag. 5. 



l ) Den föres dock af Balfour. (Introduction to the stiuly of Palaeontological Botany. Edinburgh 1872) helt 

 riktigt till Nilssonia. 



