KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 14. N:0 3. 41 



En ytterligt varierande växt med alla möjliga, former hos bladen, från jemnbreda, 

 odelade till pardelade, med smala jemnbreda flikar. De olika formerna hafva derföre 

 äfven fordom beskrifvits som skilda arter, tills Schenk i sitt stora arbete öfver floran i 

 Frankens rätiska formation visade, att de tillhörde samma art. 



Blad fasta, läderartade, kort skaftade, bladskifvan fästad på öfre sidan af rachis, 

 som på denna sida är fårad, på undre sidan deremot framstående, långs efter strierad. 

 Vanligen tyckas bladen ej vara skaftade, men några exemplar visa ett kort skaft, som 

 tyckes varit vidgadt nedåt vid insertionspunkten (Tab. VIII fig. 6). Bladens form ytterst 

 varierande, än äro de jemnbreda hela, än hela tung- eller spadlika (ytterst sällsynt) 

 (Tab. X fig. 2), än nästan hela med en eller annan inskärning, eller med flera dylika, 

 som från att blott sträcka sig obetydligt inåt slutligen kan nå ända till rachis; flikarnes 

 form äfven mycket varierande från många gånger bredare än långa till längre än 

 breda, än rundade än nästan rektangulära, med kanten stundom omslagen. Alla 

 dessa olikheter med afseende på bladskifvans inskärningar eger rum såväl hos smala som 

 bredare blad. Bladskifvan är än jemn (utom de smärre fåror i hvilka nerverna ligga), 

 än försedd med rynkor parallela med nerverna. Dessa rynkor tyckas saknas eller åt- 

 minstone vara ytterst sällsynta hos de helbräddade exemplaren, hos hvilka vanligen 

 äfven de mellan nerverna belägna listerna äro mindre starkt framträdande. 



Pålsjöskiffern visar en hel serie former representerande bladets utveckling från 

 blad af blott 8 — 15 millimeters längd till dylika, hvilkas längd är nära en half meter. 

 Bredden varierar mellan 3 millim. och 100 millim. Nilssonia från Hör anföres vara i 

 knoppen inrullad, men detta har ej hos Nilssonia polymorpha iakttagits oaktadt exem- 

 plarens litenhet. Det af Brongniart afbildade exemplaret är ett temligen stort, blott 

 bakåt något böjdt blad, hvarföre ingensomhelst anledning att antaga, att det varit i 

 knoppen inrulladt, förefinnes. Nerveringen är ofvan angifven, dock förtjenar anmärkas 

 att nerverna vid från sidorna hoptryckta exemplar tyckas utgå med starkare riktning 

 framåt; i allmänhet utträda de nästan rätvinkligt eller rättande sig efter sidoflikens 

 riktning, och det är ofvan nämndt, att tvenne närliggande nerver ej just sällan ses 

 sammanlöpa. 



Ehuru öfvergångar mellan samtliga bladformer förefinnas torde dock vara skäl 

 att uppställa följande varieteter: 

 var. «) blad hela, spad- eller tunglika, 

 var. /i) blad jemnbreda, helbräddade spetsiga, 

 var. /) blad med en eller annan inskärning, 



var. å) blad med oregelbundna flikar bredare än långa eller af lika längd och bredd, 

 var. é) blad med smala jemnbreda flikar längre än breda. Derjemte förefinnas öfver- 

 gångs- eller mellanformer mellan alla dessa. 



En egendomlig form förtjenar slutligen att anföras då den synes något likna frukti- 

 ficationsorganen hos vissa ormbunkar. De intill rachis gränsande delarne af listerna 

 mellan nerverna äro stundom knölformigt uppsvälda, framträdande (Tab. VIII fig. 

 8), hvarföre man skulle kunna förmoda, att här befunne sig en rad af sori på 

 hvardera sidan af rachis. • Dock kan stundom denna uppsvallning sträcka sig utåt mot 



K. Vet. Akad. Handl. B. 14 N:o 3. O 



