42 



midten af bladskifvan, eller t. o. m. närmare kanten. Jag har hos dessa figurer icke 

 kunnat finna någonsorahelst antydan till, att de verkligen skulle vara några frukt- 

 plättar, hvarföre de väl få betraktas såsom beroende af torkning eller bladskifvans 

 lossnande från rachis. 



Nilssonia polymorpha Schenk anses af såväl Schimper som af Saporta såsom så 

 närstående Nilssonia brevis Brongn. och Nilssonia elongata Brongn., att de båda senare 

 måhända blott äro varieteter deraf. Ett exemplar från den gråa skiffern vid Pålsjö 

 tyckes med lika skäl kunna hänföras till hvilkendera arten som helst. De helbräddade 

 exemplaren hafva en stor habituel likhet med Taeniopteris, hvarföre äfven Grefve de 

 Saporta muntligen framställde den åsigten, att Nilssonia polymorpha möjligen inne- 

 fattade dels en verklig Nilssonia dels en Taeniopteris. De väl bevarade helbräddade 

 exemplaren från Pålsjö visa emellertid att detta ej är fallet, hvilket han äfven senare 

 enligt skriftlig meddelande gått in på. Nerveringen är den ofvan beskrifua för Nils- 

 sonia utmärkande, med enkla sidonerver, under clet att dessa hos Taeniopteris äro vid 

 basen dichotomiskt förgrenade. Dessutom förefinnas, som nämndt, öfvergångar från 

 denna form till de öfriga. 



Förekomst. Nilssonia polymorpha Schenk anföres af Lundgren från Pålsjö och 

 dermed för första gången utom Franken, der den vid Theta skall vara mycket allmän. 

 Derjemte förekommer den sällsynt vid Oberwaiz. Vid Pålsjö förekommer den på nästan 

 hvarje stuff 1 ), stundom bestå vissa lager nästan uteslutande deraf. Vid betraktande af 

 den stora mängd, hvari den förekommer, måste det förefalla egendomligt, att likväl 

 några fullständiga större blad ännu ej äro funna, liksom att man hittils saknar kännedom 

 om stammens beskaffenhet. 



Förklaring öfver figurerna. Tab. VIII fig. 2 visar ett helt ungt outveckladt 

 blad af Nilssonia polymorpha Schenk. Figg. 3 och 4 äro i ordning större. ' Fig. 5 

 är den kilformiga basen af ett blad. Fig. 6 basen af ett större blad, af hvilken det 

 ville synas som om det varit skaftadt med nedåt vidgadt skaft, hvilket dock ej är fullt 

 säkert. Fig. 7 visar ett bladfragment med omslagen kant. Fig. 8 visar knöllika upp- 

 svallningar långs rachis. Fig. 9 är en förstorad figur, som framställer nerveringen sedd 

 från öfre sidan. Fig. 10 åter visar bladet från undersidan. På fig. 11 synas några 

 nerver sammanlöpa 2 och 2, och en grenar sig i tvenne. Fig. 12 visar håligheter på 

 bladsubstansens öfre sida; på aftrycket af undersidan, hvilket på en fläck synes, märkas 

 ej några dylika intryck. Fig. 13 visar aftrycket af en öfversida, som haft håligheter 

 liknande dem på föregående fig.; de framstå på aftrycket såsom knölar och skulle lätt 

 kunna förmodas vara sori. Fig. 14 ett exemplar med smala flikar tillhörande varie- 

 teten t). Fig. 15 visar toppen af ett exemplar. Tab. IX. Fig. 1 smalt blad med om- 

 slagna flikar. Fig. 2 odeladt blad, likt Taeniopteris, var. ff). Fig. 3 blad med en inskär- 

 ning och fig. 4 med flere, var. y. Figi 5 blad med rynkor (de äldre författarnes star- 

 kare nerver). Fig. 6 det bredaste blad, som hittils anträffats, nerverna äro bågformigt 



*) Detta gäller blott om de första af Nordenskiöld hemförda samlingarne. ■ Sedermera har jag erhållit växter 

 i lager, der Nilssonia är sällsynt. 



