KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 14. N:0 3. 43 



framåtböjda. Tab. X. Fig. 1 smalt ungt blad. Fig. 2 ett tunglikt blad, tillhörande 

 en mycket sällsynt form, var. cc. Fig. 3 två korsande exemplar (var. d) med omslagen 

 kant. Fig. 4 regelbundet deladt blad (var. ås). Tab. XI. Fig. 1 större blad tem- 

 ligen regelbundet deladt. Fig. 2 större blad med enstaka inskärningar. Fig. 3 med 

 flere inskärningar. 



ANOMOZAMITES Schimper. 



Under detta slägtnamn upptager Schimper en grupp cycadeer med små, oregel- 

 bundet delade eller någon gång t. o. m. hela blad. Flikarne äro rektangulära eller oregel- 

 bundna, nerverna antingen enkla eller vid basen dichotomiskt förgrenade; genom denna 

 förgrening erinra de något om Taeniopteris. Om redan Nilssonia, såsom Schenk an- 

 märker, till sin allmänna habitus erinrar om Comptonia och Dryandra, torde detta i 

 ännu högre grad vara fallet med vissa arter af detta slägte. (Je inför t. ex. Comptonia 

 asplenifolia Banks och Dryandra formosa R. Br. med Anomozamites Schaumburgensis 

 Dkr. sp., A. marginatus Ung. sp. och nedan beskrifna art!) Denna likhet är naturligtvis 

 blott yttre och antyder ej någon verklig frändskap. 



1. Anomozamites gracilis n. sp. 

 (Tab. XII fig. 4—12.) 



A. foliis nunc, rarissime quidem, integris lineari-lingulatis obtusis, nunc, rarius, 

 partim solum pinnatifidis, plerumque tota longitudine pinnatifidis lineari-elongatis 

 apicem basinque versus sensim angustatis, 5 — 20 millim. latis; pinnis alternis approxi- 

 matis ad basin contiguis subobliquis, brevibus oblongo-ovatis truncatis vel quadratis vel 

 rotundatis, nervis aequalibus e basi dichotomis, rachi tuberculis oblongis transversa- 

 libus praedita. 



f Nilssonia spec. dub., Brauns, Der Sandstein bei Seinstedt etc. Palaeontograph. XIII, 5 



pag. 245 tab. XXXVI fig. 3. 



Bladen af denna lilla vackra växt äro än, men ytterst sällan, nästan hela (fig. 4), 

 än mer eller mindre djupt flikade, stundom temligen oregelbundet. Ett nästan odeladt 

 blad är till formen jemnbredt-tunglikt med en största bredd af 9 millim., mot basen 

 afsmalnande. Den ena sidan är alldeles odelad, men på den andra finnes en inskärning, 

 som dock ej når till rachis, nerverna äro här ej rätt tydliga, de äro vid toppen bågformigt 

 framåtböjda. Ett annat exemplar (fig. 5) visar bladet, som dock ej är fullständigt, 

 nedåt odeladt, högre upp med först betydligt breda sedan nästan rektangulära flikar. 

 Hos den vanliga formen äro bladen smala jemnbreda 5 — 20 millim. breda, delade mer 

 eller mindre djupt (vanligen till nära rachis) i alternerande eller nästan motsatta flikar. 

 Bladen såväl mot spetsen som basen småningom afsmalnande. Längsta bladet, som 

 dock ej är fullständigt, är 105 millim. långt, 12 millim. bredt. Formen hos flikarne är 

 mycket varierande, vanligen äro de bredare än långa eller lika breda som långa, rekt- 



