KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 14. N:0 3. 49 



tillsammans. Hade nu fjällen tillhört en inflorescens borde de varit förenade vid ett 

 parti motsvarande hankottens axel; nu äro deremot blott de nästliggande långs sidorna 

 förenade, hvarföre de båda yttersta äro vidt skilda. Afven på dessa fjäll synas på 

 yttersidan några af de nämnde knölarne. Dessa synas ej kunna tolkas som ståndar- 

 knappar, utan måste väl derföre anses såsom någon bladsvamp. Till sitt uppträdande 

 och utseende likna dessa knölar i hög grad en bladsvamp, som är vanlig på kottefjällen 

 hos vår svenska gran. — Utom de beskrifna fjällen förekommer ännu ett, med liknande 

 struktur men afvikande form. Det är mera långdraget mot spetsen, ej triangulärt utan 

 rundadt, och synes hafva haft en betydligt fast och tjock konsistens. Härigenom blir 

 detta mer än de öfriga likt ett af de manliga kottefjällen. 



Förekomst. I den mörka skiffern vid Pålsjö, mycket sällsynt. Fjällen äfven i 

 ett ljusgrått lager. 



Förklaring öfver figurerna. Tab. XIII fig. 1 visar 4 småblad parvis förenade, 

 troligen tillhörande spetsen af ett blad. Fig. 2 ett ej fullständigt enstaka småblad. Fig. 3 

 ett mera fullständigt småblad. Tab. XII fig. 14, 4 sinsemellan förenade fjäll antagligen 

 från stammen af en Cycadites. Fig. 15 ett, enstaka dito med tydligare striering. Fig. 16 

 ett annat, mera likt fjällen inom den manliga inflorescensen. Fig. 17 ett af stamfjällen 

 försedt med knölar, hvilka möjligen härröra från någon parasitsvamp. 



PODOZAMITES Fr. Braun emend. 



Innefattar en grupp cycadéer med småbladen strödda på rachis, ovala eller till- 

 spetsade åt båda sidor, vid basen ofta afsmalnande till ett kort skaft, mot rachis ledade; 

 nerver vid basen grenade, derefter parallela, mot spetsen convergerande. Zamites, det 

 enda slägte med hvilket det möjligen skulle kunna förblandas, har småbladen mera när- 

 stående och derföre ofta nästan motsatta, deras bas ej utdragen till skaft utan rundad 

 eller hjertlik, nerverna äro upprepadt dichotomiskt förgrenade och äro bågformigt böjda 

 utåt mot den ofta broskartade kanten, som de nå den ena efter den andra. Rachis hos 

 Podozamites mycket fin, hos Zamites deremot bred och stark. Slägtet saknar full mot- 

 svarighet bland de nulefvande cycadéerne *), och Göppert framhåller småbladens likhet 

 ined bladen hos Dammara, som dock vanligen äro motsatta. Framhållas bör måhända 

 äfven att en grupp Podocarpusarter (gruppen nageia) äfven besitta dylika blad, hvilka 

 till form och nervering likna småbladen hos Podozamites. Afven dessa äro vanligen 

 motsatta; inom Riksmusei botaniska afdelning finnes likväl en Podocarpusart från Nya 

 Hebriderna, hvars blad hafva samma form som de nyssnämnde och samma nervering, 

 men som icke äro motsatta utan strödda på stjelken. Enstaka blad och äfven grenar af 



') I engelska tidsskriften »Nature» för Januari 1875 n:o 271 finnes en redogörelse för ett arbete af M'Coy 

 (Geological Survey of Victoria, Prodromus of tlie paleontology of Victoria or Figures and Descriptions of 

 Victoriati Organic Remains. Decade I. Melbourne & London 1874), hvari författaren angifvei-, att Podo- 

 zamites skall likna Bowenia och för den skull föreslår benämningen »Bowenites» för de sammansatta fossila 

 cycadéerna. Det vill af detta uttryck synas som om man skulle funnit någon Podozamites med mera sam- 

 mansatta blad. Jag har ej sett vare sig torkade exemplar eller figurer af Bowenia. 



K. Vet. Ak. Halldi. Bd. 14. N:o 3. ' 



