58 A. G. NATHORST, BIDRAG TILL SVERIGES FOSSILA FLORA 



Schizolepis Follini n. sp. 

 (Tab. XIV fig. 7—12 Tab. XV fig. 3—12.) 



S. strobilis cylindricis 30 — 80 mill. longis, 8 — 12 latis, squamis imbricatis, basi 

 rotundatis, sessilibus, bilobis, lobis ovato-lanceolatis, longitudinaliter striatis, striis ex- 

 trorsum arcuatis, setninibus in quavis sqama binis, erectis, apteris, ad basin squainarum 

 dispositis, squamis persistentibus. 



Från Schizolepis Braunii Schenk, den enda förut bekanta arten af slägtet, skiljes 

 denna art genom de vid basen rundade, oskaftade kottefjällen; vid hvilkas bas de tvenne 

 uppräta fröen äro fastade ända intill kottens axel. Schizolepis Braunii Schenk har 

 deremot, försåvidt karaktererna äro af Schenk riktigt angifna, kottefjällen klolikt skaf- 

 tade och fröen följaktligen fastade högre, upp, nära basen af flikarne. 



Kottarne hos denna art äro som nämndt till formen cylindriska; med en bredd 

 af blott 8 — 12 millim. kan deras längd stiga ända til 80, fjällen synas vara beständigt 

 qvarsittande, emedan ej ett enda dylikt är funnet isoleradt. Ehuru dessa kottar ej äro 

 just sällsynta i skiffern vid Pålsjö, äro de dock sällan så väl bevarade, att fjällens full- 

 ständiga form kan iakttagas, emedan dessas spetser vanligen äro afslitna och endast ett 

 större eller mindre parti närmast basen ännu finnes i behåll. Med ett mindre rikligt, 

 material skulle man derföre säkerligen ofta råkat i bryderi vid bestämningen af dessa 

 kottar, men lyckligtvis innehåller det material, som stått till min disposition, en sådan 

 mängd mellanformer mellan de fullständigaste kottar med fjällens form fullt iakttagbar 

 och sådana med blott obetydlig återstod af de afslitna kottefjällen, att tvifvelsmål vid 

 bestämningen sällan hafva behöft uppstå. Ett obetydligare material skulle säkerligen 

 hafva föranledt upptagandet af flere ai'ter, som vid ett rikare visa sig vara blotta former 

 af en och samma. 



De fullständigt bevarade kottefjällen äro ungefär till midten klufna i tvenne lancett- 

 lika, utåtböjda, mer eller mindre spetsiga flikar. De sitta fastade direkte på axeln och 

 äro ej försedda med något klolikt skaft såsom hos Schizolepis Braunii Schenk. De äro 

 försedda med långsgående något slingrande strimmor, som i de båda flikarne böja sig 

 något utåt i enlighet med dessas form. Dessa strimmor äro af vigt, i det att de kunna 

 tjena till ledning, då fjällens form ej är iakttagbar. Oftast äro nämligen dessa, såsom 

 redan är nämndt, slitna 1 ) till nedom midten så att man ej kan iakttaga tudelningen; 

 deras form är i detta fall nästan liksidigt triangulär, med ena spetsen nedåt och öfre 

 kanten mer eller mindre rundad. Vid närmare granskning och om man aflägsnar några 

 fjäll, kan man dock stundom äfven hos denna form finna ett och annat, som visar nedre 

 delen af de båda loberna och inskärningen dememellan. 



Alla möjliga öfvergångar mellan dessa former förekomma emellertid, så att äfven 

 de skenbart mest afvikande kunnat återföras till den ursprungliga. En genomskärning 

 af kotten på längden visar fjällen nästan barrlika, på ömse sidor om axeln, bågformigt 



') Denna omständighet synes tala för att trädet ej vuxit i närbeten utan att kottarne med rinnande vatten 

 förts till lokalen. Detta skulle äfven kunna förklare frånvaron af barr till Swedenborgia och (Schizolepis 

 eller) Pini, i det att dessa kunnat sjunka till botten antingen förr eller senare än kottarne, 



