KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 14. N:0 3. 59 



framåtböjda. Fröen sitta nära nog i sjelfva vinkeln mellan axeln och fjället, ehuru de 

 naturligtvis äro fastade på det senare. Det är högst sannolikt att de varit upprätta, 

 och som nämndt förekomma två tillsammans inom hvarje fjäll. Då de varit fullt mogna 

 har fjället på yttre sidan tvenne motsvarande upphöjningar, hvilka på aftrycken åter 

 gifva upphof åt tvenne bredvid hvarandra stående konkaviteter. Eget är att fröen 

 kunna finnas qvar inom fjället, ehuru detta kan vara nästan ända ned till fröet afnött. 



På grund af de barr, som antagas höra hit, anser Schenk, att Schizolepis är be- 

 slägtad med Larix och Cedrus. Om vi emellertid lemna barren å sido såsom ej med 

 säkerhet hithörande, så måste visserligen å ena 'sidan medgifvas, att mellan den utbildade 

 kottens fjäll och kottefjällen hos vissa Larixarter förefinnes en viss habituel likhet. Hos 

 Pinus leptolepis Endl. från Japan äro t. ex. fjällen i spetsen urnupna med antydan 

 till tudelning, hvarjemte de såväl hos denna art som hos Pinus Davurica Fisch. från 

 norra Asien äro särdeles tydligt strierade. A andra sidan är det, efter angifvandet af 

 fröens beskaffenhet och det sätt, hvarpå de äro fastade hos Schizolepis, tydligt, att 

 någon verklig frändskap mellan dessa växter ej gerna kan ifrågasättas. Schizolepis är 

 deremot snarare beslägtad med Glyptolepis från Triaslagren, och särskildt erinra dess 

 mera långdragna cylindriska kottar äfven till det yttre om nämnde växt. 



De barr, som anses höra till detta slägte, äro såsom redan blifvit nämndt liksom 

 hos Larix, Cedrus och Gingko anordnade dels knippevis på förkortade grenar, dels 

 strödda på utdragna sådana. De träffas ytterst sällan ännu crvarsittande på grenarne, 

 hvarföre de troligen voro årligen affallande. Några grenar med de strödda barren har 

 jag ingenstädes sett beskrifna. De knippevis förenade barren hafva föranledt åtskilliga 

 olikartade tolkningar, innan Sciiehk slutligen visade, att de tillhörde ett barrträd. Så 

 beskref Ettingshausen en dylik gren med qvarsittande barr som en Najade, Fr. Braun 

 en annan som en Isoetites etc. Oftare träffas större grenar med de förkortade grenarne, 

 visande märken efter de affallna baren. Dessa märken skola enligt Schenk hos mycket 

 väl bevarade exemplar vara sexkantiga. Exemplar från Pålsjö visa visserligen dylika 

 märken, men ej så väl bevarade, att en så regelbunden form kunnat urskiljas. En gren 

 t. ex., som är 25 millim. lång, 11 millim. bred, visar tvenne dylika förkortade grenar 

 och på den ena kunna ärren efter de affallna bladen iakttagas; detta har äfven kunnat 

 ske på flere andra exemplar. Intressant är en dylik förkortad gren, som är mera ut- 

 dragen än de öfrige, såsom vi ofta se det hos Cedrus, med bladärren kransstälda (Tab. 

 XV fig. 12). Den är 18 millim. lång 6 millim. bred och visar 6 dylika kransar med 

 små mellanrum utan ärr. Inom hvarje krans två eller tre rader ärr. Denna gren, 

 som förekom alldeles isolerad, förvillade mig i början mycket genom sin habituella 

 likhet med hanhängen af Gnetum. Afven förekomma de knippevis förenade barren, 

 ehuru den gren hvarpå de äro fastade ej kan iakttagas. Då dylika knippen visa korta 

 barr, så 'skulle de lika väl kunna anses vara de affallna knopparne af Palissya. Några 

 exemplar kunna dock med säkerhet föras till de till Schizolepis hänförda barren. Ett 

 af dem visar ett stort antal barr, hvilkas längd är 82 millim. (Tab. XIV fig. 8). 



Enstaka barr äro ej sällsynta; i vissa lager betäcka de skiktytorna helt och hållet. 

 De längsta, som dock ej varit alldeles fullständiga, hafva visat en längd af 65 — 78 millim. 

 Bredden är vanligen 1,:> millim. De äro ennerviga, nerven på undre sidan framträdande; 



