KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 14. N:0 3. 61 



venstra sida längst ned synas intryck, möjligen härrörande af fjäll, i hvars vinkel fröen 

 i så fall varit fastade. 



Några exemplar äro svåra att skilja från kottar af Schizolepis med ända till fröen 

 afslitna fjäll, och det ville synas, såsom af hvad det ofvan sagda äfven framgår, som 

 om äfven den ifrågavarande formen skulle ägt fjäll i hvilkas vinkel eller på hvilkas 

 bas fröen varit fastade. Oaktad t svårigheterna att skilja vissa exemplar häraf från kottar 

 af Schizolepis i det nyss nämnde bevaringsstadiet, torde dock de mera tydliga exem- 

 plaren ådagalägga, att någon närmare frändskap mellan dessa båda växter ej kan 

 existera. Härvid uppstår då frågan hvad de ofvan beskrifna organen kunna vara. 



Man skulle först kunna tänka på en cycadé och att föremålen skulle vara en med 

 de fertila bladen af Cycas analog bildning. Härvid möter emellertid den omständigheten, 

 att inom rätiska lagren förekomma dylika fertila blad, hvilkas byggnad nästan fullkomligt 

 öfverensstämma med det lefvande slägtets, samt att något organ, motsvarande fjällets 

 upptill bladlikt utvidgade del, ej vid Pålsjö blifvit funnet. Visserligen skulle man kunna 

 tänka sig, att här vore frågan om en helt okänd typ, saknande motsvarighet hos de 

 nulefvande cycadéerne, men ehuru ej omöjligt synes detta mindre sannolikt, i det att 

 nästan alla hittils funna cycadékottar visat en temligen märkbar öfverensstämmelse 

 med de nulefvande. 



Om ej cycadé kan ifrågavarande organ ej gerna tillhöra någon annan grupp än 

 coniferernas, och bland dem väl svårligen till någon annan familj än Taxineae. Af 

 dessa har jag dock ej lyckats finna någon full motsvarighet bland det jemförelsematerial 

 och den literatur, som stått mig till buds. Dock bör anmärkas, att Heer från Spets- 

 bergens kritaflagringar beskrifvit en växt under namnet Phyllocladites 1 ), hvars frukt- 

 sättning till en del liknar växten i fråga och hufvudsakligen afviker derigenom, att 

 fröen på axeln omvexla här och der med fyllodier. 



Jag kan ej härvid underlåta att framhålla hvad som redan ofvan är yttradt, näm- 

 ligen att bladen af Thinnfehlia visa stor likhet med fyllodierna, hos Phyllocladus. Om 

 nu en verklig Phyllocladus eller Phyllocladites vid Pålsjö förefunnes, så kunde den der- 

 före lätteligen förblandas med Thinnfeldiabladen. Anmärkas bör, att jäg funnit små 

 bladflikar mycket Thinnfeldialika, men något fastare. Det vore ej alldeles omöjligt att 

 organet ifråga skulle kunna tillhöra någon Phyllocladites, hvars blad de ofvan nämnde 

 flikarne då skulle kunna representera. Som jag ej af dem lyckats erhålla något mikro- 

 skopiskt preparat, har jag ej kunnat jemföra bygnaden af deras epiderinis med Thinn- 

 feldias, och den yttre formen visar inga väsentliga olikheter. Man skulle äfven kunna 

 gissa på en frändskap med Podocarpus, der hos vissa arter, ss. t. ex. P. spicata, fröen 

 äro ställda i ax, och förbises bör ej, att de under namn af Cycadites? longifolius 

 anförda bladen mycket väl kunna tillhöra Podocarpus. 



Förekomst. I den bituminösa skiffern vid Pålsjö mycket sällsynt. 



Förklaring öfver figurerna. Tab. XV fig. 14 en fruktsättning med temligen 

 otydliga frön; intrycken nederst till venster härröra möjligen af fjäll, i hvilkas vinkel 



l ) Heer, Die Kreide-Flora der arktischen Zone. Vet. Akad. Handl. Bd. 12 N:o 6, pag. 124 Tab. 35 fig. 

 17—21. 



