62 A. G. 



(på hvilkas basaldel) fröen varit fastade. Fig. 15 visar ett exemplar med frön något 

 mindre än vanligt; de synas tydligt hafva varit fastade i små inbugtningar på axeln. 

 Fig. 16 exemplar med större frön. 



PINITES Witham et Göppert. 



Såsom af namnet antydes innefattar detta slägte de fossila barrträd, som synas 

 närmast öfverensstämma med slägtet Pinus (i vidsträckt bemärkelse). Schimper upptager 

 äfven de flesta af de fossila under det nulefvande slägtet, hvilket väl kan anses berät- 

 tigadt för tertiära arter, som med säkerhet visa öfverensstämmelse med detsamma, men 

 för arter ur äldre aflagringar synes det deremot vara ändamålsenligare att använda namnet 

 Pinites, åtminstone tills man erhåller en så fullständig kännedom om deras byggnad, 

 att öfverensstämmelsen med det nulefvande slägtet kan anses bevisad. I detta fall föres 

 arten under Pinus, hvarföre namnet Pinites egentligen kan anses såsom provisoriskt. 

 Detta slägte är hittils blott kändt så långt tillbaka som öfre oolithen '), hvarföre före- 

 komsten af tvenne arter i de rätiska lagren vid Pålsjö måste anses såsom af allra 

 största intresse. 



1. Pinites Nils so ni n. sp. 

 (Tab. XV fig. 17—19.) 



P. seminibus alatis, magnis, elongatis, nucula obovata 5,5 millim. longa, ala cultri- 

 formi(?) 27 millim. longa, longitudinaliter obsolete striata. 



Endast trenne exemplar äro hittils funna af dessa på grund af storleken intres- 

 santa frön, som fullkomligt likna fröen hos det nulefvande slägtet Pinus. Ett exemplar 

 (fig. 17) visar aftrycket af sjelfva fröet jemte största delen af den dervid fastade vingen. 

 Fröet är 5,5 millimeter långt omvändt äggrundt; aftrycket är försedt med en långt- 

 gående upphöjning på midten, motsvarande ett intryck i sjelfva fröet. Vingen är nästan 

 jemnbred, 23 millim. lång, ej fullständig mot spetsen, 6 — 7 millim. bred, försedd med 

 temligen otydliga långsgående strimmor. Dessa äro bättre synliga på ett andra exem- 

 plar (fig. 18), der vingen är fullständig, 27 millim. lång; de äro något bågformigt böjda 

 från vingens inre kant, nästan såsom hos Acer. Att döma af detta exemplar är vingens 

 yttre kant vågig. Det visar ej hela fröet utan blott dess öfre del, och att sluta af 

 denna saknas här det ofvan omtalade långsgående intrycket. Det tredje exemplaret 

 (fig. 19), som jag antager vara hithörande, visar ett 6 millim. långt äggformigt rundadt 

 frö, jemte basen af vingen. 



Förekomst. Ytterst sällsynt i den svarta skiffern vid Pålsjö. 



Förklaring öfver figurerna. Tab. XIII fig. 17 frö af Pinites Nilssoni in. 

 med aftryck af fröet samt vingen; hos fig. 18 är vingen fullständigare, under det att 

 hos fig. 19 blott dess bas närmast kärnan är synlig. 



J ) Äfven i mellersta juran på Spetsbergen (enligt plancher af Heer). Lindleys och Huttons Pinites anthra- 

 cinus frän Stenkolsformationen är enligt Oarruthers troligen ett grenfragment af Lepidodendron (Carru- 

 theiis, On the secondary Coniferae. Geolog. Magaz. Dec. 1871). — Jag fäster härvid ej afseende vid den 

 af Stur (Die Culm-Plora des Mähr-Schles. Dachschiefers. Abli. d. k. k. geol. Eeichsaust. Wien 1875) be- 

 skrifna Pinites anteeedens, såsom ej erbjudande någon för slägtbestämuing säker karakter. 



