66 A. G. NATHORST, BIDRAG TILL SVERIGES FOSSILA FLORA. 



siga, nästan stickande, divergerande, under det att de hos Voltzia äro ofta oregelbundet 

 delade, plattade, trubbiga, föga divergerande. Vidare genom fröens vidhäftning och 

 form; hos Voltzia sitta nämligen två och två bredvid hvarandra inom hvarje fjäll, hän- 

 gande, med snedt nedåtvänd micropyle, deras form är nästan halfcirkelformig, de äro bredt 

 vingade rundt kring hela nuculan. Hos Swedenborgia förekomma — att döma af hittils 

 gjorda observationer — blott ett frö inom hvarje fjäll (hängande?), i alla händelser ej 

 gerna två bredvid hvarandra såsom hos Voltzia, emedan plats dertill saknas, de äro på 

 sin höjd försedda med en ytterst smal vingkant blott på trenne sidor, eller nästan ovin- 

 gade, och likna i detta hänseende mera Cryptomeria. Vi se således, att i de afseenden, 

 som slägtet afviker från Voltzia, närmar det sig mera Cryptomeria och tvärtom, ehuru 

 det utan tvifvel är närmast beslägtadt med den förra. . Slägtet Voltzia tillhör som 

 bekant undre och mellersta triaslagren, under det att ingen Cryptomeria ännu är funnen 

 fossil (de, som häförts till detsamma af olika författare, hafva sedan visat sig tillhöra 

 helt olika sägten såsom Sequoia, Araucaria in. fl.). Som bekant finnes blott en lefvande 

 art häraf, nämligen Cryptomeria japonica, ett 60 — 100 fot högt träd inskränkt till Japan 

 och China. Af slägtet Swedenborgia förekommer vid Pålsjö — att döma af hittils 

 gjorda fynd — blott en art, nämligen 



Swedenborgia cryptomerides n. sp. 

 (Tab. XVI fig. 6—12.) 



S. strobilis ovalibus, circiter 25 — 40 millim. longis, 20 millim. latis, nucula ovali 

 supra truncata infra rotundata, utrinque angustissime alata, longitudinaliter obsolete 

 striata, circiter 2,5—3,5 millim. longa, 2 — 3 lata. 



Kottarne äro till formen ovala, omkring 25 — 40 millim. långa, 20 millim. breda. 

 Fjällen vanligen utspärrade och något framåtriktade, de äro långt skaftade eller försedda 

 med en långt utdragen klo, som är försedd med tvenne långsgående fåror. Denna vidgas 

 uppåt till ett triangulärt fält med spetsen nedåt, på hvars insida fröet är fästadt. På 

 inre sidan äro fjällen släta, men på yttre försedd med några från fnkarne mot basen 

 sammanlöpande lister. I spetsen är fjället deladt i 4 — 5 (5 ?) fasta, rundade, långsefter 

 fårade, spetsiga, sinsemellan divergerande flikar, hvilka förete en märkvärdig likhet med 

 samma organer hos Cryptomeria. Till formen variera flikarne något, äro än mera triangu- 

 lära, än mera jemnbreda, än raka, än något böjda. De äro stundom trinda, kantiga, 

 stundom mera plattade. Jag har vid ett par tillfällen lyckats träffa fröet i ursprungligt 

 äge genom att försigtigt anägsna det förkolade fjället. Det visade sig då, att det 

 uppåt var tvärhugget, nedåt rundadt, något längre än bredt; om upprätt eller omvändt 

 är svårt att afgöra, men om det är fästadt vid den tvärhuggna delen, och det synes väl 

 ej gerna antagligt, att annat kan vara fallet, skulle det vara hängande och således visa 

 ännu en karakter, som närmade slägtet till Voltzia. Det synes långs båda kanterna 

 vara försedt med smal vinge, åtminstone är det der betydligt förtunnadt. Ett enstaka 

 frö visar långsgående strimmor på midtelpartiet. Fröens längd varierar mellan 2,5 — 3,5 

 millim., mot en bredd af 2 — 3. 



