KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 14. N:0 3. 67 



Några barr, som kunna förmodas höra hit, äro ej med säkerhet funna. Möjligen 

 skulle den långbladiga formen af Palissya i stället kunna anses göra det, hvilket dock 

 är föga sannolikt på grund af samma forms förekomst i Franken. Det var först vid 

 andra sändningen, som denna växt erhölls från Pålsjö, förut hade jag blott funnit ett 

 enstaka fjäll 1 ). • 



Förekomst. Sällsynt i ett visst lager af den svarta skiffern äfvensom den gråa 

 vid Pålsjö. 



Förklaring öfver figurerna. Tab. XVI fig. 6 kotte af Swedenborgia cryp- 

 tomerides med mer och mindre fullständiga fjäll och aftryck af ett frö. Fig. 7 kotte 

 med några fjäll, större och tydligare. Fig. 8 aftryck af 3 stycken 5-klufna fjäll. Fig. 9 

 ett ovanligt stort enstaka fjäll, 4-klufvet (eller kanske ofullständigt). Fig. 10 ett en- 

 staka 5-klufvet fjäll. Fig. 11 del af en kotte; på venstra sidan fanns ett fullständigt 

 fjäll (angifvet af prickningen); då detta aflägsnades framträdde fröet såsom på taflan synes. 

 Fig. 12 visar ett frö förstoradt. 



BAIERA C. Fe. Beaun 2 ). 



Det är först helt nyligen, som man erhållit kännedom om att detta slägte tillhör 

 barrträden, och, vi kunna tillägga, det är ett resultat af Nordenskiölds insamlingar af 

 fossila växter inom den arktiska regionen. Så fann han år 1870 en Gingkoart inom 

 öfre kritan på Grönland och inom den undre en Baiera, hvilken senare af Heee äfven 

 hänförts till Gingko. Man hade redan långt tillbaka beskrifvit vissa blad från ooli- 

 then vid Scarborough i England och från Wealden i Tyskland under namnet Cyclop- 

 teris, hvilka sedermera af Schimpee hänfördes till slägtet Baiera, grundadt af Beaun 

 på en art inom Frankens rätiska formation. Under svenska polarexpeditionen 1872 — 73 

 träffade Öbeeg och Noedenskiöld vid Cap Boheman på Spetsbergen ett växtförande lager, 

 som tillhörde mellersta juran, och hvari äfven slägtet. Baiei*a var talrikt representeradt. 

 Heee, som fick sig dessa växter tillsända för beskrifning, kom genom dessa mera full- 

 ständiga exemplar till den slutsatsen, att dessa Baieraarter, hittils hänförda till orm- 

 bunkarne, i sjelfva verket måste anses tillhöra slägtet Gingko. Detta kan anses såsom 



') Inom rätiska formationen i Frankeu förekommer ett barrträd med cylindriska kottar, kvars fjäll äro breda, 

 ej nedåt afsmalnande, fastade med hela basen på kottens axel och i ytterkanten delade i 5 små flikar, i hvilket 

 hänseende de något erinra om vår Swedenborgia. Det är Cheirolepis Miinsteri Schenk sp., som Hébert 

 skall hafva funnit i sandsten vid Pålsjö. Schimper säger i sin Traité, vid omnämnandet af denna växt, att 

 han vid Hör sett kottar med utspärrade fjäll, som i spetsen voro delade, liksom hos Cheirolepis, och att 

 han förmodar, att nämnda kottar antingen tillhöra detta slägte eller ett nytt (Traité, Il pag. 248). Det är 

 väl i högsta grad sannolikt, att dessa kottar tillhört Swedenborgia. 



-) Jag upptog ursprungligen denna växt såsom tillhörande slägtet Gingko och ansåg de olikheter, som före- 

 finnas i hänseende till nerveringen, blott vara en artolikhet. Emellertid har Heer sedermera skriftligen 

 meddelat mig, att de manliga inflorescenser, som med all sannolikhet höra hit, äro något afvikaiule från de 

 verkliga Gingkos, hvarföre det således torde vara riktigast att bibehålla denna Baiera inom ett eget, ehuru 

 Gingko närstående, slägte. Senare har jag funnit flere blad af närstående arter och iakttagit att äfven i 

 afseende till nerveringen konstanta olikheter mellan Baiera och Gingko förekomma, i det att nerverna hos 

 den senare dela sig upprepadt ända ut mot midten och spetsen af bladskifvan under det att nerverna hos 

 Baiera oftast äro parallela odelade från flikarnes bas. Gingkos blad hafva en smal fårad stjelk, som hos 

 Baiera deremot är plattad, omärkligt öfvergående i bladskifven. Senare anm. 



