68 A. G. NATHOKST, BIDRAG TILL SVERIGES FOSSILA FLORA. 



fullständigt bevisadt för närande arter, såväl genom bladens byggnad som genom fyndet af 

 de förkortade grenarne med de egendomliga märkena efter de affallna bladen och slut- 

 ligen genom fyndet af frukter, liknande den nulefvande artens. Heer har publicerat 

 en särskild uppsats deröfver 1 ), deri han till detta slägte hänför arten från Wealden, 

 men ej Baiera taeniata från rätiska lagren. De hittils bekanta Gingkoarterna äro således 

 den nulefvande Gingko biloba L. från östra Asien, de tertiära Gingko adiantoides Ung., 

 Gingko borealis Hr., Gingko binervata Lesq., öfre kritans Gingko primordialis Hr., 

 undre kritans Gingko arctica Hr., Wealdens Gingko multipartita Schimp. sp., mellersta 

 jurans Gingko digitata Brgn. sp., Gingko Huttoni Sternb. sp. och Gingko integriuscula 

 Hr. 8 ). Alla dessa utmärkas genom tättställda, inom bladet upprepadt dichotomiskt för- 

 grenade nerver. Hos Baiera deremot äro nerverna i bladflikarne vanligen helt få och 

 blott vid basen förgrenade. Derjemte är enligt enskildt meddelande af Heer de man- 

 liga blommorna något olika byggda. Närstående Baiera, om ej till och med tillhörande 

 samma slägte, är Jeanpaulia, utmärkt genom smalare flikar och bred bladstjelk, omärkligt 

 öfvergående i bladet. Såsom för bladen af Gingko väsentligen utmärkande är den långa 

 och smala stjelk, hvaruti bladskifvan öfvergår, men ingen sådan är synlig på Schenks 

 afbildningar öfver Baiera taeniata, hvaremot exemplaret från Pålsjö besitter en temligen 

 lång samt smal stjelk och således i detta hänseende mera erinrar om Gingko. 



Baiera taeniata Braun.? 

 (Tab. XIII fig. 17.) 



B. foliis petiolatis, stipite angusto 12 millim. et ultra longa, ambitu subtriangu- 

 laribus, in laciniis 4 vel 6 dichotome partitis, laciniis apice truncato incisis, lobulis 

 obfuse dentatis; nervis in quavis lacinia 2 — 6, ad basin dichotomis. 

 ? Baiera taeniata ' Fr. Braun, in Munst. Beitr. VI pag. 21. 



— (ex parte?) Schenk, Flora der Grenzsch. pag. 26 tab. V fig. 1. 



— Schimper, Traité de pal. vég. I pag. 422. 



Det enda exemplar från Pålsjö, som jag hittils lyckats finna, är försedt med en 

 12,5 millim. lång, knappt mer än 0,5 millim. bred, stjelk, som vid öfre änden tämligen 

 hastigt vidgas till den nästan triangulära, lika breda som långa (22 millim.) bladskifvan. 

 Stjelken tyckes vara på längden oregelbundet strierad, men icke fårad. Bladskifvan 

 är delad till nära stjelken först i tvenne flikar, af hvilka hvar och en åter är delad i 

 tvenne, på det sätt att de inre äro smalare än de yttre. Dessa senare visa antydning 

 till ytterligare delning genom en mindre djup inskärning i hvarderas spets. Flikarnes 

 spets är rundadt-tandad, såsom äfven af Schenk angifves hos hans fig. 1. Bladet har 

 varit af fast och läderartad eller nästan hornaktig konsistens; det är ej förkoladt såsom 

 hos de flesta öfriga växter från Pålsjö, utan brunt, såsom med bladen af Anomozamites 

 stundom, och med cycadéfjällen vanligen, är fallet. I afseende på nerveringen öfverens- 



') Heer, »Uber Gingko» Thunbg, med en tafla (jag känner blott seperataftryck. der ej tidskriftens namn finnes 



angifven). 

 2 ) Härtill komma ännu flera arter från Sibiriens juralager, beskrifna af Heer i en ännu ej publicerad afhandling. 



Anm. under tryckn. 



