78 A. G. NATHOKST, BIDUAG TILL SVERIGES FOSSILA FLORA. 



Palsjö. Hör. Höganäs. 



31. Pinites Lundgreni in. P. 



32. Swedenborgia cryptomerides in P. 



33. Baiera taeniata Braun P. 



34. Camptophyllum Schimperi ra. P. 



Genom beskrifning af Nilssons samlingar från Hör och Höganäs skulle detta 

 antal säkerligen i ansenlig mån ökas. Afven vid Bjuf förekomma fossila växter, af 

 hvilka flertalet icke äro med Pålsjöflorans arter identiska, att döma af en samling, som 

 vintern 1873 hemfördes af Professor Nordenskiöld. Då jag hoppas snart kunna fram- 

 lägga utförlig redogörelse öfver desamma för K. Vetenskaps Akademien, torde här vara till- 

 räckligt att omnämna, att de växter från denna lokal, som jag hittils (Febr. 1875) varit 

 i tillfälle att undersöka, belöpa sig till omkring 10 arter. Vi se således att grundade 

 förhoppningar förefinnas, att Sveriges rätiska flora efter en fullständig bearbetning skall 

 visa sig fullt ut så rik om ej rikare än Frankens, som hittils ansetts såsom den inom 

 rätiska formationen förnämsta. 



Öfversigt af Pälsjöfloran från botaniskt-paleontologisk synpunkt. 



Om vi slutligen från botanisk och paleontologisk synpunkt granska den nu kända 

 Pålsjöfloran, skola vi möta åtskilligt af stort interesse. Och om vid denna gransk- 

 ning följes den ordning, hvaruti arterna äro beskrifna, är först att anmärka förekom- 

 sten af slägtet Hysterites på blad af Podozamites, hvilket svampslägte hittils ej varit be- 

 kant från äldre aflagringar än tertiärformationens. Den synes i Sverige ersätta en 

 annan på Podozamites äfvenledes förekommande bladsvamp inom Franken, Xylomites 

 Zamitae Gp., hvilken vi deremot ej här lyckats anträffa. Förekomsten af de unga knop- 

 parne — Spiropteris — af ormbunkar i olika utvecklingsstadier synes visa, att dessa 

 vuxit omedelbart i närheten, så att lemningar af dem under olika tider kunnat inbäddas, 

 och förekomsten af Rhizomopteris, det underjordiska rhizomet af någon ormbunke, i dess 

 ursprungliga horisontella läge utvisar äfven, att åtminstone några af växterna lefvat på 

 platsen, der de inbäddats. Cladophlebis, som enligt Schenk sannolikt var en trädartad 

 ormbunke, uppträder med tvenne arter, intressanta så väl för deras habituella likhet 

 med den nulefvande Todea africana, som isynnerhet för det de genom de delvis tandade 

 bladen visa närmandet till en i detta hänseende särdeles utmärkt typ från Scarborough- 

 oolithen — Cladophlebis denticidata. Deras sori äro ej säkert bekanta, men några frag- 

 raenter synas tala för att de likna dem hos Asplenium, hvarigenom Schenks hänförande 

 af en närstående art till slägtet Asplenites synes erhålla ytterligare skäl för sig. Släg- 

 tena Gutbiera och Sagenopteris hafva ej företett något nytt, det förra är dock af intresse 

 såsom identiskt med Nilssons redan år 1823 från Raus anförda »lemning af Ophioglos- 

 sunv>. Exemplaren af Göpperts Thaumatopteris Miinsteri från Palsjö hafva ådagalagt, att 

 denna art bör hänföras till slägtet Dictyophyllum, hvaraf för öfrigt förekommer ännu en art 

 och en varietet. Bland exemplaren från Palsjö af Dictyophyllum Nilssoni förtjena fram- 

 hållas några på grund af storleken praktfulla exemplar, hvilka visa, att de handformigt 

 grenade bladens 9 ä 13 flikar säkerligen i fullständigt skick nått en längd af 2 fot. — 



