KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 14. N:0 3. 81 



Pinites Lundgreni in., såväl frön som antagligen äfven kottar. Fröen hos den senare äro 

 till storlek och form ungefär motsvarande dem hos vår vanliga gran, och de kottar, som 

 antagligen höra hit, äro ovala, tunnfjälliga, till formen erinrande om kottarne hos Cedrus. 

 Det synes häraf mycket sannolikare, att de barr och grenar, som hittils ansetts tillhöra 

 Selnzolepis, och som förete en märkvärdig likhet med barren och grenarne af Cedrus 

 (med undantag af barrens ennervighet), höra till vår Pinites än till nämnda växt. Vidare 

 hafva vi att omnämna ett i flere hänseenden ytterst intressant nytt barrträdssläo-te, 

 Swedenborgia m. Vi känna deraf blott kottarne, som genom fjällens form i högsta grad 

 erinra om det japanska nulefvande slägtet Crgptomeria. Det afviker dock genom de 

 tunna fjällen, genom frånvaron af bracteer och genom de små (inom hvarje fjäll en- 

 samma?) fröen, äfvensom genom fjällens anhäftning temligen aflägset sinsemellan på en 

 utdragen axel. Genom alla dessa karakterer närmar sig slägtet deremot Triasforma- 

 tionens Voltzia, hvarföre det i sig kan sägas förena karakterer af båda. Äfven 

 från Voltzia afviker det nämligen i flere hänseenden och just i dem, genom hvilka 

 det närmar sig Cryptomeria. Man kunde ä priori antaga, att det senare slägtet, som 

 synes stå temligen isoleradt inom den nulefvande floran, skulle hafva en stamform af 

 hög geologisk ålder. Detsamma är fallet med Baiera, närstående slägtet Gingko, hvaraf 

 vi slutligen hafva att omnämna en art från Pålsjö, Baiera taeniata Braun sp?. Det 

 är, som bekant, först helt nyligen som Gingko blifvit fördt tillbaka till äldre forma- 

 tioner än den tertiära, ehuru dess blad redan länge varit kända under ett annat 

 namn, Baiera, och ansedda såsom tillhörande ormbunkar. Af mera fullständiga Baiera- 

 blad, som Nordenskiöld och Öberg samlat vid Gap Boheman på Spetsbergen, kom Heer 

 till den slutsatsen, att en del af de för ormbunkar ansedda Baierae i sjelfva verket 

 äro blad af Gingko. Den rätiska Baiera-arten får dock ej föras till slägtet Gingko utan 

 måste anses tillhöra ett annat, mycket närstående slägte, för hvilket namnet Baiera 

 bibehålles. Exemplaret från Pålsjö visar dock i alla händelser, att denna art är mycket, 

 närstående Gingko, bildande en öfvergång till de mera typiska Baierae. Om vårt nya 

 slägte Camptophyllum kunna vi ej nu yttra oss, då dess systematiska plats ännu måste 

 anses oafgjord. Vi kunna ej lemna barrträden utan att framhålla det för en till de 

 mesozoiska bildningarne hörande aflagring temligen sällsynta förhållandet, att alla de 

 egentliga Coniferernas familjer med undantag af Cupressineae äro representerade. 



Ehuru i och för sig af stort intresse har jag dock trott, att det för sakens egen 

 skull är lämpligare, att jag ej här söker lemna någon skildring af vegetationens sannolika 

 utseende i Skåne under den rätiska perioden. Ty en sådan skulle nu, med vår ofull- 

 ständiga kännedom om flororna vid Höganäs och Hör, hufvudsakligen komma att hafva 

 sitt afseende blott på vegetationen närmast Pålsjö och ej gifva någon fullständig vege- 

 tationsbild för provinsen i dess helhet. 



Slutligen förtjenar framhållas den omständigheten, att ehuru floran vid Pålsjö till 

 sitt allmänna utseende bär en rätisk prägel och dessutom eger ett stort antal arter 

 gemensamma med förut kända fyndorter, eger densamma dock derjemte ett för sig 

 egendomligt element genom ett öfverraskande stort antal nya arter. Ej mindre än 12 

 af dess 26 växter äro för vetenskapen nya, och tvenne hafva derjemte måst upptagas 



K. Vet. Akad. Ilandl. Bd. 14. N:o 3. 1 1 



