6 TH. 0. B. N. KROK, 
TABERNAEMONTANUS, ÖERARD m. f. finna vi snart ett nytt namn Lactuca, som hos GERARD, 
PARKINSON m. fl. omfattade både det nu så benämnda slägtet Lactuca(!) som äfven Valerianella. 
Redan tidigt påträffa vi emellertid benämningen Valerianella hos CoLuMnaA, som 
CEKPPAZIG pag. 204) yttrar: »quia inueniuntur plante aliquot illis» (Valerianis) »quo- 
dammodo radicis odore' folijs flore totoque habitu affines, iccirco nos diminutiuo nomine 
appellauimus quas minus obseruatag, atque rariores nunc proponimus, illarum generi, ut 
aptius adscribentes»; och RaJgus tillägger (Synopsis Pl. ed. 1, pag. 61): ... »Valeria- 
nella a Valeriana differt caule dichotomo seu in binos ramos semper divaricato, seminibus 
non papposis». CASPAR BAUHINUS och MAGNOL använde för arter af Valerianella, om hvar- 
andra, uttrycken Valeriana och Valerianella. :JoH. BAUHINUS åter och RIVINUS utbytte det 
hittills oftast använda namnet mot GESNERS Locusta »evitande& ambiguitatis gratia». MORI- 
SON slutligen förenade under Valerianella äfven former, som tillhöra vidt skilda slägten. 
Emedan man vanligen anser, att genom TOURNEFORT slägtbegreppet i Botaniken 
först bestämdes, plägar man ej anföra någon hans föregångare såsom namngifvare, ehuru, 
hvad vi redan sett, CoLumna och efter honom RaAJus ganska noga urskiljde slägtet Va- 
lerianella ifrån hvarje annat. TOURNEFORT upptager Valeriana och Valerianella; men un- 
der detta sista namn sammanfattar han, liksom VAILLANT, senare författares både Valeria- 
nella och Fedia. OÖss synes derföre oriktigt att, såsom stundom sker, anföra TOURNEFORT 
eller VAILLANT såsom auctorer till slägtet Valerianella, såvidt slägtet Fedia derifrån af- 
skiljes. i 
ALB. Vv. HALLER har deremot först af alla, efter COoLUMNA och RaAJus, begränsat 
slägtet Valerianella så, som det numera i botaniska arbeten framställes, i »Enum. method. 
Stirp. Helvet. indig. IL» pag. 666, der han yttrar: »Flos Valerian&e est & tria stamina; sed 
fructus pappo non coronatur, varie ceterum figure, modo conspicuo involucro» (calycis 
limbo) »continetur modo nudus est» .. — Denna slägtdiagnos är ganska tydlig, och vi 
kunna ej inse, hvarföre alla nutidens författare med ett undantag") anföra PorricH eller 
oftare MoENCH såsom de der under namnet Valerianella först derifrån afskiljt slägtet Fe- 
dia, ehuru det borde vara bekant, att de två sistnämnde. författarnes arbeten utkommo 
senare än HALLERS, och i öfrigt PoLricHs slägtdiagnos är otydligare än HALLERS samt 
MoEncH omöjligen kan anföras såsom auctor, emedan hos honom slägtet Valerianella om- 
fattar äfven slägtet Patrinia (!). 
LINNÉ förenade TouURNEFORTS båda nyssnämnda slägten under namnet Valeriana, som 
äfven inrymmer arter, af hvilka senare författare bildat egna slägten, och sålunda hade 
en stor omfattning (= Valeriane&e DE C.); samma omfattning äger slägtet äfven 1 WIiLL- 
BENOWS Spec. Pl. och i några andras arbeten närmast efter honom. 
MicH. ÅDANSON upptog DALECHAMPII namn Polypremum, hvilket emellertid nu blef 
mer omfattande, i det ståndarnes antal uppgifves vara 1—3; det inrymmer således, utom 
Valerianella, äfven nyare författares Fedia och Centranthus. Ingen, som sett dessa tre 
slägten, förenar dem gerna till ett enda, hvarföre vi anse detta namn oanvändbart, äfven 
om det, hvilket nu ej är förhållandet, ägde prioritet. 
') FrIEs i Summa Veget. Scand. pag. 8. 
