OM VALERIANEZ. 1. VALERIANELLA. 7 
NECKER bildade för nu omhandlade slägte ett nytt namn ÖOdontocarpa, hvilket äfven 
upptogs af RAFINESQUE. Namnet vore ganska betecknande, om det ej vore öfverflödigt. 
Namnet VWalerianella råkade en lång tid i förgätenhet, emedan de fleste författare 
med GAERTNER, VAHL, STEVEN, REICHENBACH m. fl. i spetsen, inpassade slägtets arter under 
namnet Fedia. Emot detta bruk anmärka vi att, äfven om man vill förena slägtet Fedia 
och Valerianella till ett enda, hvilket vi dock anse mindre riktigt, måste enligt prioriteten det 
senare namnet bibehållas för båda. Det upptogs emellertid ånyo af DE CANDOLLE, JUSSIEU, 
LOISELEUR-DESL., DUFRESNE, BETCKE, m. fl. i den utsträckning, vi i denna afhandling omfatta 
det, och har denna nomenklatur efter dem i senare tider blifvit nästan allmänt antagen. 
Utan tvekan hafva vi antagit ifrågavarande namn; de få, som ännu ej använda detsamma, 
grunda sitt förfarande tvifvelsutan derpå, att det såsom ett diminutivum af ett antaget 
slägte ej skulle vara särdeles lämpligt slägtnamn. Redan J. E. SmitH anmärker (Engl. 
Fl. 1, pag. 45), att »Valerianella, being a compound, as well as a diminutive, of an esta- 
blished name, is inadmisible»; och honom hafva, såsom vanligt, flere Engelske författare 
följt f. ex. Woops, som för förkastandet af detta namn angifver ungefär enahanda skäl. 
Dessa synas emellertid otillräckliga; hänvisande till hvad vi ur CoLUMNA nyss anförde, är 
det måhända tillfyllest att för ett berättigadt användande af ordet Valerianella blott ur 
DE CANDOLLES »mémoire sur la famille des Valérianées» återgifva några motskäl, dem vi 
mestadels underskrifva: »1:0 il a la sanction de FPanciennité et de Tusage; 2:o il exprime 
bien le port de ces plantes, qui sont beaucoup plus petites et plus gréles que les vraies 
Valérianes; 3:o si I'on doit permettre des diminutifs, c'est bien lorsqu'ils sappliquent åa des 
genres voisins comme celui-ci et comme Bellis et Bellium, Portulaca et Portulacaria, qui 
sont admis de tous les botanists» . . . 
Ehuru vi ämna att efter behandlingen af familjens öfriga slägten lemna en öfver- 
sigt, utvisande de skiljaktigheter på grund af hvilka nutidens författare urskilja de många 
slägten, hvaraf familjen anses bestå, äfvensom hafva för afsigt att yttra oss om slägtet 
Valerianellas plats inom den familj, till hvilken det hörer, vilja vi likväl redan här med- 
dela några uppgifter om den plats, detsamma anvisats från äldsta tider till närvarande. — 
I flera äldre arbeten upptogs det helt godtyckligt, utan någon plan, eller ock i alfabetisk 
ordning; Doponaus och DALECHAMPIUS räkna detsamma till afdelningen »de OÖleribus», 
medan TABERNAZMONTANUS helt enkelt upptager det bland den stora mängden »Kreuter». 
PARKINSON sammanblandade det, såsom vi redan inhemtat, med Lactuca, medan MOoRrIiSon 
och RaJus (i tidigare arbeten) hänförde det till »Vmbellifere». Hos flertalet derefter f. ex. 
Rasus (i senare arbeten), BorrRHAVE, HALLER, ÅLLIONE finna vi detta slägte bland »Herbee 
monosperme Gymnosperm2e s. Gymno-monospermee». RIvinus anförer det bland de väx- 
ter, »qu&e sunt flore irregulari monopetalo» och TOURNEFORT till en snarlik afdelning. — 
LINNÉ inrymde, såsom vi redan veta, Valerianella under Valeriana, som i sexual-systemet 
anvisades plats i Triandria, ehuru arterna inom detta Linnéska slägte äga 1—4 ståndare. 
Då emellertid alla arter till slägtet Valerianella alltid (normalt) äga 3 ståndare, återfinna 
vi det i sexual-systemet fortfarande inom Triandria. — I de s. k. naturliga systemerna 
uppsöka vi ifrågavarande slägte hos JUSSIEU, ÅDANSON och REICHENBACH bland Dipsace2e; 
BRONGNIART upptager det (enligt J. AGARDH) bland Loniceroidex; DE CANDOLLE åter bil- 
dar af LINnés slägte Valeriana en ny familj Valeriane&e, hvilket namn LINDLEY ansett 
