OM VALERIANEZ. 1. VALERIANELLA. 29 
lan 2:dra och 3:dje afdelningen är obetydlig och existerar näppeligen; genom i senare tider 
upptäckta arter är äfven 1:sta afdelningen omöjlig att bibehålla. 
KocH lemnade i ”Synopsis FI German. et Helv.” ed. 1 (1837) en ny uppställning, 
hvilken, grundande sig på foderbrämets olika utbildning, vi här meddela: 
Sect. I. Cal. Ldbas e dentibus brevibus disjunctis rectis constructus, ssepe obliteratus: V. olitoria, 
V. carinata. 
DENNE DR en » » teretibus subulatis recurvis cOnförmatus, loculi 2 steriles, angusti, 
> filiformes: V.-echinata. 
RT » (öar truncatus, subecampanulatus, dentatus, dente postico majore, herbaceus: 
V. eriocarpa, V. Morisonii, V. ”Auricula, V. dentata. 
DELV 0 » cyathiformis campanulatus vel globosus membranaceus, venoso-reticulatus, in 
dentes apice 'setaceos 6—12 terminatus. Loculi steriles fertili 
subeequales: V. hamata, V. vesicaria. 
När man har att distinguera mellan så få arter, som Tyskland uppvisar, är denna 
indelning för dessa arters snara urskiljande onekligen af stor användbarhet; men vill man 
afse hela' slägtet, är densamma af föga värde, hvilket äfven författaren sjelf insett, då 
han i 2:dra upplagan af ofvannämnda arbete öfvergifvit den och i stället antagit De 
CANDOLLES. j 
Afven REICHENBACH (d. ä.) har lemnat en-från KocHs föga afvikande uppställning >), 
likaledes grundande sig på foderbrämets beskaffenhet: 
olitoriae: fractu obtuso, calycis limbo subnullo: V. olitoria, V. carmata. 
duriculatae: fructus dentibus auriculam simulantibus: V. auricula, V. puberula. 
. dentatae: » limbo grosse dentato: V. dentata, V. pumila, V. tridentata, V. eriocarpa. 
. uncinatae: calycis dentibus ; caraligulatosuncinatis: Vil echinata. 
» ovatis subulato-hamatis: V. hamata, V. coronata, V. vesicaria. 
AP NA 
coronatae: » f 
SOYER-WILLEMET, som egnat en lång tid åt studium af slägtet Valerianella, har i ”GRE- 
NIERS et GOoDpronNs Flore de France” "+) framställt en från föregåendes ganska afvikande 
gruppering, hvilken vi utförligare vilja referera, emedan i den upptagas alla för förfat- 
taren kända arter, och fera af dennes afdelningar blifva i vår afhandling använda: 
A. Loges stériles du fruit contiguös ou réunies. 
Sect. 1. Locustae DE C. (karakt., se nedan): V. olitoria; V. gibbosa. 
» 2. Selenocelae DE OC. (karakt., se motstående sida): V. carinata; V. plagiostephana; V. cymbee- 
carpa; V. szovitsiana; V. ehlorodonta; V. platyloba; V. Kotschyi. 
» 3. Platycelae DE C. (ex parte). — Fruit mår å loges stériles contigués, séparées par une cloi- 
son complete, plus grandes que la loge fertile, et dont la section transversale n'est pas 
semi-lunaire; péricarpe non épaissi: V. Åuricola; V. pumila; V..gracilis; V. brachystephana. 
» 4. Trigonocelae (Torr. a. GRAY) (karakt., se nedan): V. Fagopyrum. 
» 5 (4). Cornigerae SoyY.-WiuL. — Fruit mur å loges stériles contiguös, séparées par une cloison com- 
/ plete, beaucoup plus ”petites que la loge fertile; péricarpe non épaissi: V. echinata; V. 
Soyeri. - - 
B. Loges stériles du fruit non contiguös. 
Sect. 6 (5). Siphonöcelae Sov.-WILL. — Fruit mår å loges stériles non contiguös, mais convergentes 
å la base-et simulant un siphon, plus petites que la loge fertile, souvent méme extréme- 
ment petites: V. Abyssinica; -V. puberula; V. microcarpa; V. Morisonii; V. truncata; V. 
eriocarpa; V. oxyryncha; V. diodon; V. sclerocarpa; V. uncinata; V. coronata; V. discoi- 
dea; V. hirsutissima; V. vesicaria. 
Bland dessa är, medgifver författaren sjelf, Sect. Selenoccel& helt och hållet artificiel 
och bör också med Platyccelae förenas. Ur denna sistnämnda grupp har författaren, så- 
som det synes oss- mindre lyckligt, utbrutit flera arter, hvilka i stället hänföras till Sipho- 
”) Icones Fl. germ. et helv. vol. 12 (1850), sidd. 25 och följ. 
”) Tom. II, part. 1 (1850), sidd. 58 och följ. 
