6 JOHAN LANG, 
3:0 0,562 gr. lufttorkadt salt gaf vid behandling med kaustikt kali 0,0574 gr. ammoniak. 
De funna analytiska värdena, räknade i procent och jemförda med dem som härledas 
ur den empiriska formeln NH;PtO.NOs, (föreningens rationella formel skola vi i det föl- 
jande söka att bestämma) blifva följande 
räknadt funnet 
i 2. 35 
Pt 61,10 60,87 
NH; 10,49 10,21. 
Saltet är fullkomligt luftbeständigt och visar sig under mikroskopet bestå af fina 
sexsidiga prismer utan tydlig tillspetsning. Angripes ej i köld af utspädda syror; äfven 
concentrerad svafvelsyra inverkar i köld långsamt, i det att densamma småningom antager 
en allt djupare grön färg; vid upphettning deremot åstadkommer den hastigt destruction 
i det att qväfoxid frigöres. Concentrerad chlorvätesyra angriper föreningen äfvenledes 
långsamt i köld, lätt i värme. I ammoniak löser sig saltet något lättare än i vatten syn- 
nerligast vid upphettning. 
Såväl till sin yttre habitus som ock i många af sina reactionsförhållanden syntes 
detta salt öfverensstämma med den förening, hvilken erhålles vid behandling af salpeter- 
syrligt platinaoxidulkali med kaustik ammoniak och för hvars allmänna karakterer viien 
föregående uppsats?) redogjort. Då äfven den empiriska formeln för begge föreningarne 
visade sig vara densamma, låg det antagandet ganska nära, att de båda kropparne verkligen 
voro identiska och med afseende på sitt bildningssätt erbjödo en fullständig analogi med 
uppkomsten af den gröna MAGNUS'SKA chloruren, i det att denna kan framställas å ena 
sidan genom kaustik ammoniaks inverkan på t. ex. platinachlorur-chlorkalium, å den andra 
genom behandling af första RErisSET'ska basens chlorur med platinachlorur-chlorkalium. 
Öfverensstämmelsen i bildningssättet skulle i så fall kunna uttryckas genom följande formler 
AK + PtC1) + 2NE=(N[Pt. ER. NEJ! +Pt.-Cl)+2KC1 
2AKO.NOs+PtO.NOs) + 2NH;=(N[Pt.EH;. NEL].O.NOs+PtO.NOs)+2KO.NOs 
och N[Pt.E NEE].C1+(KOl + PtCl)=(N[Pt. Eb. NEE].Cl+PtCl)+ROCl 
N[Pt.EE NEL].O.NO;+(KO.NOs + PtO.NOs) = (N[Pt.EE.NEL].O.NOs+PtO.NOs) + KONO;. 
Något som emedlertid talade emot en fullständig analogi mellan dessa föreningar 
och den MaGnus'ska chloruren var deras olika förhållande till kaustik ammoniak. Under 
det att nemligen den sistnämde genom inverkan af detta agens utan svårighet öfverföres 
i första ReiseEtT'ska basens chlorur kunde de förra ej ens genom längre fortsatt kokning 
med stort öfverskott af ammoniak bringas att öfvergå uti salpetersyrlig platamin-ammo- 
niumoxid, utan afskiljde sig ständigt vid lösningens afsvalning ett prismatiskt salt som på 
intet sätt i sina förhållanden öfverensstämde med detta. 
Huruvida de begge salpetersyrliga föreningarne åter vore identiska eller icke, derpå 
syntes en närmare jemförande granskning af deras reactionsförhållanden böra kunna lemna 
ett afgörande svar; men i första rummet var det af vigt att öfvertyga sig om den ratio- 
nella sammansättningen af det salt, som bildas genom inverkan af salpersyrligt platina- 
oxidulkali på platamin-ammoniumchlorur, hvilket visserligen med stöd af sitt uppkomst- 
sätt borde vara N[Pt EH. NELJO.NO;+PtO.NOs, men åtminstone i sitt förhållande vid 
upphettning ej syntes angifva närvaron af föreningens första term. En noggrannare pröfning 
3) Se not. 1. 
