OM SALPETERSYRLIGHETENS FÖRENINGAR. 7 
af saltet i detta hänseende företogs derföre och visade sig dervid, att såsom redan i det 
föregående blifvit anfördt det ej lyckades att utdrifva en del af ammoniakhalten utan att 
saltet åtminstone partielt destruerades, men den svarta massan som resulterade gaf vid 
behandling med kokande vatten jemte en svart återstod af metallisk platina en halmgul 
lösning, hvarur vid afsvalning utkristalliserade ett salt i form af små glänsande gullgula 
fjäll och blad, hvilken förening till alla sina yttre karakterer visade sig öfverensstämma 
med den kropp, som uppstår vid behandling af andra REISET'SKA basens chlorur (Pt NE. CI) 
med salpetersyrligt platinaoxidulkali. Ehuru den här ifrågavarande föreningen sålunda 
vida trögare afgifver ammoniak än fallet är med det enkla salpetersyrliga saltet af basen 
nemligen först vid en temperatur som nära sammanfaller med den, hvarvid den nybildade 
föreningen destrueras, så visar dock detta förhållande att uti densamma verkligen ingår 
platamin-ammoniumoxid. För att vinna ytterligare visshet i detta hänseende försattes 
den kokheta lösningen af saltet med platinachlorur-chlorkalium hvarvid genast det gröna 
Macnus'ska saltet bildade sig. 
Då salpetersyrligt platinaoxidulkali vid behandling med salpetersyrad qvicksilfver- 
oxidul ger en förening, som jemte det att densamma är ytterst svårlöslig äfven uppträder 
i en högst karakteristisk form, så syntes genom detta reactionsmedel närvaron af salpeter- 
syrlig platinaoxidul i det här ifrågavarande saltet böra kunna påvisas. Ett anstäldt försök 
gaf emedlertid ej det väntade resultatet, enär visserligen vid tillsats af salpetersyrad qvick- 
silfveroxidul till den kokheta lösningen af saltet en fällning bildade sig, men denna öfver- 
ensstämde hvarken i afseende på färg eller form med det precipitat, som uppkommer vid 
qvicksilfveroxidulsaltets inverkan på salpetersyrligt platinaoxidulkali. Någon närmare 
undersökning af denna fällning företogs ej; den var till färgen mörkgul visade sig under 
mickroskopet fullkomligt amorph samt innehöll qvicksilfver och platina. Då sålunda på 
denna väg den salpetersyrliga platinaoxidulen ej lät sig påvisas, något som möjligen 
närmast torde vara att tillskrifva den omständigheten, att saltlösningen måste användas 
kokhet, och vid denna temperatur den salpetersyrliga platinaoxidul-qvicksilfveroxidulen 
som bildas eger annan sammansättning och andra egenskaper än den som uppstår i köld, 
försöktes till vinnande af detta syftemål att till liten volum afdunsta den svagt röda 
lösning som erhölls vid saltets behandling med platinachlorur-chlorkalium i ringa öfver- 
skott, och anskjöto ur densamma vid afsvalning prismatiska kristaller af salpetersyrligt 
platinaoxidulkali. | 
Dessa reactionsförsök synas gifva vid handen, att vid inverkan af platamin-ammo- 
niumcehlorur på salpetersyrligt platinaoxidulkali endast ett utbyte af alkalit mot platina- 
basen eger rum och att följaktligen den dervid bildade svårlösliga föreningen bör anses 
ega formeln N[Pt.E NEL].O.NO;+PtO.NOs. 
Efter fastställande häraf företogs nu en pröfning af den kropp som afskiljes vid 
behandling af salpetersyrligt platinaoxidulkali med kanstik ammoniak, och då dermed i 
första rummet afsågs att utröna, huruvida ifrågavarande förening äfvenledes vore salpeter- 
syrlig platamin-ammoniumoxid med salpetersyrlig platinaoxidul och sålunda identisk med 
det här ofvan närmare behandlade saltet, anställdes å densamma enahanda reactionsförsök 
som med detta sistnämda blifvit företagna. Innan vi redogöra för dessa försök, torde det 
likväl här vara på sitt ställe att i största korthet omnämna föreningens allmänna karak- 
terer. Framställd på sätt här ofvan blifvit angifvet bildar den en sammanfiltad massa 
