NÅGRA PLATINAMETALLERS CHLORIDER. 9 
räknadt funnet 
1. 2 
Ba 21,56 31,77 
Ir 30,63 30,49 30,18 
SI 16,47 , 16,97. 
Saltet visar sig under mikroskopet vida tydligare kristalliniskt än fallet är med 
natron- och kaliföreningarne, likväl ej tillräckligt för att möjliggöra en närmare bestäm- 
ning af dess form. Det löser sig något mera i vatten än de begge föregående salterna, 
synnerligast i värme; saltsyra dekomponerar detsamma fullständigt fastän trögt, kungs- 
vatten deremot med lätthet. 
För att om möjligt erhålla det rena salpetersyrliga saltet, hvilket i detta fall syntes 
hafva största utsigt för sig på grund af det chlorhaltigas större löslighet, behandlades 
detta sistnämnda i kokning med en lösning af salpetersyrlig baryt; vätskan filtrerades 
kokhet, och det vid afsvalning anskjutande saltet, hvilket i alla afseenden liknade det 
ursprungliga, befans vid undersökning också ega lika stor chlorhalt som detta. 
Vi hafva i det föregående på grund af öfverensstämmelsen mellan de genom ana- 
lysen funna värdena och de ur formlerna beräknade antagit, att iridium uti de anförda 
salterna ingått såsom sesquioxid; en möjlighet att mera direkt afgöra, huruvida så verk- 
ligen förhölle sig eller ej, tycktes erbjuda sig medelst barytsaltet, i det att dettas lösning 
borde med silfversalt gifva upphof åt den af CrAus uppmärksammade dubbelföreningen 
mellan chlorsilfver och iridium-sesquichlorid (3 AgCl + fl), förutsatt att iridium deruti 
inginge under denna chlorbindningsgrad. Då 1 sådan afsigt en kokhet lösning af saltet 
försattes med salpetersyrad silfveroxid uppstod ögonblickligen en hvit, temligen voluminös 
fällning, men derjemte afsatte sig vid afsvalning ett tydligt kristalliniskt salt i små hvita, 
fjäderformigt sammangrupperade nålar, hvilka vid fortsatt kokning med vatten åter löste 
sig, samt vid afsvalning ånyo anskjöto. Den i vatten olösliga föreningen, efter att upp- 
repade gånger hafva blifvit behandlad med kokande vatten till dess detsamma ej vidare 
reagerade för silfver, underkastades analys. 
0,264 gr. vid 1009 torkadt salt gaf vid upphettning i vätgas en förlust af 0,078 gr. 
och återstoden visade sig utgöras af 0,0705 gr. metallisk Ir och 0,45 gr. Ag. 
Dessa värden räknade 1 procent öfverensstämma ganska nära med dem som for- 
meln 3 AgOl + frCl; fordrar, 
räknadt funnet 
Ag 44,08 43,55 
Ir 26,94 26,69 
Cl 28,98 29,54. 
Öfverskottet i chlorhalten, sådan analysen utvisar detsamma, äfvensom de funna 
värdena på de öfriga konstituenterna tyckas häntyda på, att det ej lyckats att fullständigt 
aflägsna det salpetersyrliga saltet. 
Äfven på detta gjordes en bestämning, som gaf följande värden på de ingående 
metallerna: 
0,234 gr. vid 1009 torkadt salt gaf 0,0565 gr. Ir och 0,0955 gr. Ag. 
K, Vet. Akad. Handl. B. 5, N:o 7. 2 
