” i PYRENEERNAS MOSSVEGETA TION. it 
och den lägre berg-regionen uppstigande arterna öfverskrida endast ett fåtal höjden af 
2000 metres, då de egentliga fjellmossorna nästan utan åtskilnad trifvas mellan 1800 och 
2300 métres; men ofvan denna höjd förekommer endast ett ringa antal mossor i normalt 
tillstånd, ehuru man ännu träffar åtskilliga sterila krymplingar, som tydligen vantrifvas på 
dessa kalla och blåsiga höjder. 
De enda träd, som nå denna region, äro tallen (Pinus wnecinata), björken (Betula 
alba) och rönner (Sorbus aucuparia); men alla dessa finnas inom vårt område i så ringa 
mängd att man kan anse trädgränsen inträffa just vid alp-regionens nedersta gräns. 
De egentliga fjellmossorna, som i främsta hand karakterisera denna region, äro föl- 
jande: Weisia crispula, Cynodontium wvirens, Dicranella subulata, Dicranum fulvellum”) D. 
Starkii, D. falcatum, D. albicans, D. spadiceum, Desmatodon latifolius, Barbula aciphylla, 
Grimmia funalis, Gr. Doniana, Gr. alpestris, Gr. sulcata, Gr. mollis, Gr. unicolor, Gr. atrata, 
Racomaitriwm sudeticum, Webera Ludwigu, Bryum Miihlenbecku, Br. turbinatum, Mnmium sub- 
globosum, Bartramia ithyphylla, Oligotrichum hercynicum, Pogonatum alpinwm, Polytrichum 
sexangulare, Heterocladium dimorphum, Pseudoleskea atrovirens, Ptychodium plicatum, Brachy- 
thecium reflexum, Br. Starki, Hypnum revolvens, H. molle, H. arcticum, Hylocomiwum ÖOakesu, 
Andrewa alpestris, Andr. rupestris, Andr. falcata, Andr. mivalis. En del af dessa, synnerligen 
Grimmäia mollis, Polytrichum sexangulare och Andrecwa nmvalis, hafva afgjordt sin hufvud- 
station i den öfre alp-regionen och is-regionen, och ingen af de tre sistnämnda torde ned- 
stiga så lågt som till 2000 métres. Endast få af de ofvannämnda arterna nedstiga mer 
eller mindre tillfälligtvis i underalp-regionen, nemligen Grimnua funalis, Racomitrium sude- 
ticum, Bartramria ithyphylla, Heterocladium dimorphum ”), Pseudoleskea atrovirens, Braclhw- 
thecwum reflexum, Br. Starki, Andrecwa rupestris, Andr. falcata. 
Några arter har jag endast funnit i alp-regionen, ehuru detta 1 främsta hand torde 
böra tillskrifvas lokala inflytelser, då dessa arter för öfrigt förekomma i lågländta trakter 
med mildt klimat, s. s. Dicranum palustre, Aulacomnium palustre, Hypnum aduncum. Hyp- 
num jfluitans har jag funnit i de lägre delarne nedom Cierp och i alp-regionen, men ej i 
mellanliggande trakter. 
En del arter tyckas förekomma nästan utan åtskilnad i den lägre alp-regionen och 
i underalp-regionen s. s. Anoectangium compactum, Dieranum Sauteri, Fissidens osmundioides, 
Grimmia torquata, Racomitrium fasciculare, Zieria julacea, Orthothecium intricatum, Örth. 
rufescens, Hypnum callichroum. Deremot beror det helt och hållet af lokala inflytelser att 
alla arter af slägtet Sphagnum, som förekomma inom vårt område, uteslutande träffas i 
alp- och underalp-regionen. 
En mängd mossor finnas utan åtskilnad i berg- och underalp- samt alp-regionen. 
Likväl öfverstiga få af dem 2000 métres, och de flesta äro ymnigare och rikligare frukt- 
bärande i de lägre regionerna. Sådana arter äro: Gymnostomum rupestre, G. curvirostrum, 
Dichodontium pellucidum, Dicranella squarrosa, Dicranum scoparium, Leucobryum glaucum, 
Blindia acuta, Didymodon rubellus, Ceratodon purpureus, Barbula tortuosa, Grimmia apocarpa, 
Gr. ovata, Racomitrium canescens, Hedwigia ciliata, Amphoridium Mougeotii, Mielichoferia 
nitida, Webera albicans, Bryum alpinum, Br. capillare, Br. pseudotriquetrum, Plhilonotis fon- 
1) Spruce: The Musci and Hepaticae of the Pyrenees p. 482. 
2) Enligt Spruce. För egen del har jag endast observerat den i alp-regionen. 
