10 J. E. ZETTERSTEDT, 
Af gruppen Weisiew förekomma flere arter i temlig mängd, såsom Gymnostomunr 
rupestre, G. curvirostrum, Ånoectangium compactum, Weisia crispula. 
Slägtet Dicranum är temligen talrikt representeradt i Pyreneerna liksom i de festa 
fjelltrakter. I de lägre regionerna är Dicranum scoparium allmän; i de högre förekomma 
Dicranum Starkä och D. albicans i mängd. Flere af de största arterna af detta slägte, 
såsom Dicranum fuscescens, D. majus, D. spurium, D. undulatum, D. Schraderi, hvilka föröfrigt 
ej äro sällsynta och i vissa trakter af Europa temligen allmänna, saknas inom vårt om- 
råde, ehuru de fyra förstnämnda sparsamt förekomma i andra delar af Pyreneerna”). 
Af Fissidens förekomma Europas allmännaste arter jemte den märkvärdiga Fissidens 
grandifrons. 
Slägtet Pottia, som älskar släta fält och har två arter allmänt förbredda öfver Europa, 
saknas inom vårt område. 
Trichostomum och Barbula äro i förhållande till de europeiska arternas antal mindre 
rikt representerade, hvilket ej är underligt, då flertalet af dessa slägtens arter älska ett 
mildt klimat. Af Barbula räknar vårt område 12 arter”); men de flesta förekomma i de 
lägre trakterna och ofvan trädgränsen träffas nästan endast Barbula aciphylla och för- 
krympta former af 6. tortuosa. 
Luchons omgifningar äro rika på arter af slägtet Grimnmua, dock äro många af dem 
sällsynta, såsom Grimmia spheerica, Gr. anodon, Gr. Schultzir, Gr. montana, Gr. torquata, Gr. 
Doniana, Gr. alpestris, Gr. sulcata, Gr. mollis, Gr. unicolor, Gr. atrata, af hvilka de 6 sist- 
nämnda uteslutande tillhöra alp- och is-regionen. Af Racomitrium förekomma på fuktiga 
klippor RB. aciculare, R. protensum, R.-sudeticum, R. fasciculare; på torrare klippor R. 
heterostichum, R. lanuginosum; på sandblandad jord BR. canescens. 
Af Ulota och Örthotrichum växa, såsom ofvan nämndt är, en del arter uteslutande 
på träd, andra uteslutande på sten. Arterna äro relativt ej talrika, och flere, t. ex. Or- 
thotrichum urnigerum, Örth. Lyellii, ganska sällsynta. 
AT Encalypta finnas blott två arter i temlig mängd, nemligen Hncalypta ciliata och 
Enc. streptocarpa. Encalypta ligulata finnes fHerstädes vid Luchon i berg-regionen och 
Enc. commutata är funnen af Spruce. 
Splachnacee äro ytterst sällsynta. Jag har ej funnit någon art af denna grupp, 
men Spruce har inom vårt område funnit Tayloria serrata. Utom detsamma finnas i Pyre- 
neerna ännu två arter nemligen Splachnum sphericum funnen på Tourmalet af Leon Du- 
four ”), och Dissodon Froelichianus funnen på Pic du Midi af De Lugo och vid cirque 
d'Arbizon af Philippe”). ; 
Webera och Bryum hafva här liksom i alla Europas bergstrakter ej så få represen- 
tanter, dock äro Brya ej många i förhållande till slägtets artrikhet. 
Af Mnium finnas tolf arter, men fere förekomma rätt sparsamt och knappt nå- 
gon i större myckenhet. 
Af Bariramia förekomma de nästan 1 alla europeiska bergstrakter befintliga arterna 
Bartramia ithyphylla, B. pomiformis, B. Halleriana, B. Oederi. 
1): Spruce 1. c. p. 482. 
2) Spruce 1. c. p. 374—378 angifver 26 arter såsom funna i Pyreneerna. 
3) L. Dufour: Act. Soc. Linn. de Bordeaux, 1847, tom. XV, p. 151. 
2) Enligt Spruce 1. ce. p. 373. 
