12 J. E. ZETTERSTEDT, 
utan åtskilnad förekomma i underalp- och alp-regionen. De växa merendels på klipp- 
afsatser och ingenstädes träffas några större Sphagnum-kärr. 
Det finnes ett ej så ringa antal phanerogama växter, som endast äro funna i Pyre- 
neerna och uteslutande tyckas tillhöra denna bergskedja '). Deremot är jag för egen del 
fullt öfvertygad om att Pyreneerna ej ega en enda egendomlig mossart, ehuruväl några 
få ännu veterligen ej äro funna annorstädes; men dessa äro alla beskrifna under de sista 
årtiondena, sakna frukt och öfverses lätt, emedan de mycket likna sina samslägtingar. 
3. Jemförelse mellan Pyreneernas och Skandinaviens mossvegetation. 
Om man vill jemföra mossvegetationen i Pyreneerna med de Skandinaviska fjell- 
trakternas, så finner man genast stora olikheter. Ett område på Dovres fjellkedja af 
ungefär lika stor vidd, som nu ifrågavarande gebit af Pyreneerna, eger väl ej mer än 
ungefär två tredjedelar så många arter eller något öfver 2007); men hela denna trakt af 
Dovre faller också inom alp- och is-regionens område. Det är endast en jemförelse 
mellan dessa regioner, som här kan anställas, och säkert är att i detta fall är Dovre 
ojemförligt rikare, åtminstone på sällsynta arter, än alp- och is-regionen af Pyreneernas 
hela bergskedja. 
Orsakerna härtill äro flere. Först må anmärkas att 1 Pyreneerna flere mossor upp- 
höra med träden vid alp-regionens nedersta gräns, då samma arter på Doyvre stiga nästan 
så högt som björken (Betula alba), som der finnes flerstädes 1 nedre alp-regionen och 
synnerligen ymnigt vid det för sin rika mossvegetation namnkunniga Kongsvold. Så 
finnas t. ex. Bartramia Halleriana, Mmum serratum, Mn. orthorrhynchum, Mn. stellare vid 
Kongsvold, då knappt någon af dessa arter i Pyreneerna inträda 1 den egentliga alp- 
regionen. På Dovre finnas flere Örthotricha. I Pyreenerna hafva hvarken Spruce ”) eller 
jag funnit någon art i alp-regionen. 
En annan orsak är Pyreneernas brist på kärrmossor. Emedan lutningen öfverallt 
är stark i Pyreneerna och vattnet hastigt rinner undan, så träffar man der få verkliga 
kärrmossor, liksom kärrväxter och vattenväxter i allmänhet der äro rara och spridda. 
Vattensamlingar förekomma nästan endast vid kedjans fot eller ock högt upp ofvan träd- 
gränsen, der några små sjöar finnas; men der är vattnet så kallt 'att endast få växter 
trifvas. Under de temligen långa och kalla sommarnätterna afkylas dessa vattensamlingar 
långt mera än dylika vattensamlingar i det Skandinaviska Nordens fjelltrakter, der solen 
blott några få timmar döljer sig bakom horizonten. I Skandinaviens fjelltrakter intaga 
kärren en stor utsträckning och man finner der många mossor, som antingen alldeles icke 
eller ytterst sällsynt förekomma i Pyreneerna, såsom många Hypna (sarmentosum, stramine- 
um, badium, scorpwides, revolvens, aduncum, fluitans, nitens), Paludella, Meesia, Cinclidiwm, 
flere Splachna och Dicrana jemte Sphagna och andra kärrmossor. 
Några fjellmossor äro ymniga så i Pyreneerna som i Skandinaviens fjell, såsom Weisia 
crispula, Dieranum Starkii, D. albicans, Grimmia funalis, Webera Ludwigii, Polytrichum 
sexangulare, Pseudoleskea atrovirens. 
1) Jemf. Plant. Vasc. Pyr. princ. p. XXXVII—XXXVIIIL 
?) Nära 180 arter har jag sjelf antecknat under mina resor på Dovre. Mer än 20 arter, som jag ej funnit, 
hafva blifvit observerade af Blytt, Schimper, C. och R. Hartman m. fl. 
3) Spruce 1. c. p. 487—490. 
