PYRENEERNAS MOSSVEGETATION. 13 
Vissa arter förekomma talrikare i Pyreneerna. Så är Racomitriwm sudeticum der 
långt ymnigare och rikligen fruktbärande, då den deremot i Skandinaviens fjell är spar- 
sam och steril, samt tyckes liksom ersatt genom Racomitrium microcarpum, som saknas 
i Pyreneerna. Piychodium plicatum tyckes äfven vara ymnigare i Pyreneerna. Dieranum 
Sauterr och Hypnum callichrowm, som båda förekomma ej sparsamt i Pyreneernas underalp- 
och alp-region, äro ytterst sällsynta i Skandinaviens bergstrakter och saknas båda på 
Dovre. 
Andra arter äro långt ymmigare i Norden, t. ex. de i Pyreneerna sällsynta Cyno- 
dontium virens, Grimmia torquata, Pogonatum alpinwm, Hypnum revolvens, H. aduncum. 
Dessa arter tillhöra dessutom i Pyreneerna nästan uteslutande alp-regionen, då de der- 
emot i Skandinavien förbreda sig långt nedom densamma, hvilket äfven är förhållandet 
med några andra, såsom Weisia crispula, Grimmia wnicolor, Heterocladium dimorphum, Bra- 
chythecium reflexum, Hypnum arcticum, Hylocomium ÖOakesi. 
Af de egentliga pyreneiska fjellmossorna ”") finnas blott tre arter, nemligen Dicranum 
spadiceum, Grimmia sulcata. Andrecwa falcata, som ännu ej blifvit funna i Skandinaviens 
fjelltrakter. Dock är det sannolikt att dessa arter, som föga falla i ögat, den första 
genom sin likhet med några samslägtingar, de sednare genom sin litenhet, framdeles skola 
upptäckas i norden. Nästan alla de öfriga äro funna på Dovre. 
Antalet fjellmossor, som finnas på Dovre, men saknas i Pyreneiska bergskedjan, är 
deremot betydligt. En del af dessa finnes i Schweizer- och Tyroler- samt Salzburger- 
alperna, men andra åter äro företrädesvis arctiska”). Sådana arter äro: Trematodon bre- 
vicollis, ”Angströmia longipes, ”Dicranum hyperboreum, D. elongatum, £D. arcticum, Stylo- 
stegium coespiticium, "Desmatodon systyltus, D. Laureri, D. obliquus, Grimmia apiculata, Gr. 
elongata, Örthotrichum alpestre, "Encalypta procera, Webera cucullata, Aere arter af Bryum)”), 
Zieria demissa, ”"Mmium Blyttir, "Mn. hymenophylloides, "Mn. hymenophyllum, "Cinelidium 
areticum, "Aulacomnium turgidum, "Conostomum boreale, ETimmia norvegica, Myurella api- 
culata, "Heterocladium Kurrit, ÖOrihothecium chryseum, Brachytheciwm glaciale, Hypnum sul- 
catum, H. hamulosum, H. alpestre, "H. norvegicum, H. ochraceum, H. sarmentosum, "H. 
badium”), "Andreca Hartmanni, ”Andr. obovata, ”Andr. Blyttu. I afseende på fjellmossornas 
antal är således Dovre betydligt rikare än hela Pyreneiska bergskedjan. Bland egentligen 
arctiska arter äro några, som finnas nästan i alla Sandinaviska fjelltrakter och som så- 
ledes kunna anses såsom synnerligen karakteristiska för Norden, nemligen Aulacomnivm 
turgidum, Conostomum boreale, Andrecea obovata, Andr. Blyttii. 
Jemför man åter mossvegetationen i berg- och underalp-regionen med den i med- 
lersta och södra Skandinaviens bergiga trakter, så finner man stor likhet, ehuru få punk- 
ter i Skandinavien skulle kunna täfla i artrikedom med Luchons omgifningar. Naturligtvis 
finnes i det vidsträckta Skandinavien ett stort antal mossor, som saknas i Pyreneerna; 
men de arter, som tillhöra vårt område i Pyreneerna och dock saknas i Skandinavien 
1) Jemf. ofvan p. 7. 
2) De företrädesvis arctiska arterna äro utmärkta med en asterisk (”). | 
3) Flertalet af de Bryum-arter, som finnas på Dovre, men saknas i Pyreneerna, torde ej kunna hänföras till 
egentliga fjellväxter. Samma förhållande är det med flere Splachnacece. SKR 
2) Denna art förekommer väl i kärr på fjellen, men torde knappt kunna betraktas såsom egentlig fjellväxt. Den 
är här anförd såsom en arktisk typ, emedan ytterst få pleurocarpiska mossor äro arktiska. Sådana sällsynt- 
heter som Heterocladium Kurrii och Hypnum norvegicum äro af ringa vigt vid dylika jemförelser. 
