PYRENEERNAS MOSSVEGETATION. 15 
6. Om de Bryologer, som undersökt Luchons omgifningar. 
Ett stort antal botanici, bland hvilka flere af vetenskapens heroer, hafva besökt 
Pyreneerna och Luchons omgifningar, dock hafva relativt få vändt sin uppmärksamhet 
särskildt åt mossvegetationen. Den som egnat mesta tiden åt undersökningen af Pyre- 
neernas mossflora, är utan tvifvel Richard Spruce, som med stor ihärdighet nästan ute- 
slutande sysselsatte sig dermed under 11 månaders tid och gjorde vidsträckta resor i de 
vestra och centrala Pyreneerna. Spruce egnade synnerlig uppmärksamhet åt berg- och 
underalp-regionen, men tyckes hafva relativt mindre undersökt de högre fjelltrakterna. 
I »Annal- and Magazine af Natural History» 1849, vol. III och IV har Spruce lemnat en 
särdeles värderik framställning af »The Musci and Hepatice of the Pyrenees». Johan 
Lange har samlat ett betydande antal mossor i Luchons omgifningar och dessa finnas 
uppräknade i »Botanische Zeitung,- Berlin 1854, p. 313—321. Leon Dufour har under 
sina resor i Pyreneerna samlat många sällsynta mossor och deröfver lemnat en förteck- 
ning i »Actes de la Societé Linnéenne de Bordeaux, 1847, tom. XV, p. 147—151 '), men 
endast evt fåtal af dessa äro samlade i Luchons ängder. 
Dessa äro de enda afhandlingar jag haft att rådfråga vid min framställning af 
mossvegetationen i Luchons omgifningar; sannolikt finnas ännu några som jag ej känner. 
Schimper, Emdress, Walker-Arnott savat Philippe och de Lugo i Bigorre hafva gjort bryo- 
logiska excursioner inom vårt område, hvilket möjligen äfven är förhållandet med Mon- 
tagne, Des-Moulins och Gaston-Sacaze. Durieu de Maisonneuve och min landsman N. C. 
Kindberg hafva samlat en mängd mossor i Luchons ängder och meddelat mig flere märk- 
liga arter af deras skörd. 
Den följande speciella -framställningen af mossvegetationen stödjer sig i främsta 
hand på de undersökningar, jag haft tillfälle att göra under de 4 månader, jag uppehöll 
mig i Pyreneerna. Då jag ej sjelf på en uppgifven lokal funnit arten, är alltid sages- 
mannen angifven, och har jag oförändradt upptagit alla uppgifter af Spruce och Lange, 
utan att kunna i allo ansvara för bestämningarnes riktighet. Dock må anmärkas att 
Spruce tydligen med stor sakkännedom och noggrannhet granskat sin rika skörd, samt att 
alla kritiska arter, som Lange insamlat, äro bestämda af Karl Miller”). 
I afseende på anordning och nomenklatur har jag troget följt Schimpers Synopsis, 
så mycket heldre som det är af vigt att följa ett af vetenskapens hufvudarbeten, då man 
1) Jag har ej haft tillfälle direkte rådfråga denna afhandling, men Doktor Roussel i Paris har godhetsfullt med- 
delat fullständigt utdrag af mossenumerationen och i den omnämnda växtställen. 
2) Professor J. Lange, som jemte M. Willkomm med sådan framgång bearbetat Spaniens intressanta phanero- 
gama flora har öfverlemnat hela sin mosskörd till den berömde bryologen i Halle för att bestämmas. K. 
Millers åsigter afvika, som bekant är, i många afseenden från Schimpers, som jag här följt, så i anordningen, 
som äfven i afseende på arternas begränsning. Föröfrigt är det så svårt att fullkomligt undvika misstag vid 
artbestämning af mossor, att snart sagdt alla bryologer, äfven de erfarnaste, kunna blottställa sig för misstags 
begående. Professor Lange har godhetsfullt meddelat mig flere af de sällsyntare arter han samlat, och några 
af dem hafva väckt tvifvel hos mig om bestämningarnes tillförlitlighet; men då jag ej sett de individer, som 
legat till grund för bestämningarne, och således ej kan veta, om ej K. Mäller haft veritabla exemplar för 
ögonen, så har jag ansett för bäst att oförändradt upptaga alla Möllers uppgifter i Botanische Zeitung. 
