OM DIFEFERENTIALKALKYLEN. J 
Vi kunna således i formlerna (85) och (86) antaga 
m=as, n=bs | 
="4+AK = AT | 
ES = EE FORE I (114) 
fe SA > NICE fi N pi 
r=1 r=1 
Som i>0 så är 
r=s=1 mi r=8—1 ri=S- Li r=8—1 
s=y tes bf = (MR 
r=8—1 
= Eg (I TS SI RE 
d==20) 
Ts RER . . . 
Men nu är Zz T =0 utom då &k är en multipel af s, i hvilket fall denna 
r=0 
summa är =s. Om alltså £.s är den största multipel af s som innehålles i i—1, 
öl Go RNE (der (i — 1)'<s) så är 
ES (ET Bg bag Sf AN DAS 
SEE (ls sann (ANN 
Insättes detta i (114), så kan följande konstantsystem begagnas i formlerna (85) 
och (86): 
och 
m=as, n=bs 
é r=$--1 3 
S 0 Md LENI EL LINNE RT a i an ee RS SR pi OSA kg SAN ns Loe SIN ANG (115); 
r=8—1 
KÖR 2 Re s NIE (a FT (C 1)') 
S 
TI=01 
der A, äro arbiträra, TT en primitiv imaginär rot till eqvationen 
T=1, 
och (i—1) resten (<s) efter division af i—1 med s. A, och B, äro tagna = 0, 
hvilket icke medför någon inskränkning i det följande. 
2:o. m och n äro icke begge multipler af s. 
Om då eqvationerna (113) upplösas, så erhålles 
FÖ ST NGE) (CRED) 
A P0 5 REN 
och, som i 1:0, 
= ij B—-0 1—7 
= ANA JE = — Ko 
Tv T s 1-7 s 1— 7) (TT) 
Är m multipel af s, så är ÅA, =0; är n multipel af s, så är B, = 0. 
