40 H. HOLMGREN, 
Värdena på A, och B, blifva oändliga, om för något värde på r 
rn=rm (mod. s). 
I detta fall äro eqvationerna (113) omöjliga att satisfiera. Således fordras som möjlig- 
hetsvilkor i det fall, att ingendera af m och n är multipel af s, att för intet värde på 
föfmän Nn S 
rn=rm (mod. s). 
Härtill fordras åter blott, att n—m icke har någon gemensam faktor med s. 
Vi skola för närvarande göra tillämpning endast i det fall, att 
m = as. 
Då är A,=0 och man kan sätta tillfölje af vilkoret (110) 
(6 =MA = AaSsän IP NA ) 
samt vidare enl. (107) 
= = = 04 
1 ri 
Brr HA 3 yYyk 85 stf rost TN RO AS (116) 
i=1 i 
eller enklare 
p= 724 = 2 (i— 1) — 5 (as —n)åj 
(i—1) är resten (<s) efter division af i—1 med s. Att dessa värden gälla, 
äfven då n är multipel af s, synes vid jemförelse med (114). 
Insätta vi nu först systemet (115) i formlerna (85) och (86), hvaraf följer: 
As Ai — CA 
S = Sid 3 
IA IE 7 —— 
TE TES tar + AN 
Tr=1 
a RÖR LAN) Se een : 
ang I OK el dT 0) 
Tr=T 
Ana Så = Eösta 1ÄST ab? 
Byga — Ga — Car Apan Al LA 
och VN 0 
a 2 SED ÖR Sr ri ab . O 0j s illa - 
[ä25a VR Para RA HS båt 2 NSI — Så (Ci 1) 1 )2 bå + y (i) 
r=1 
2 > —8+1 FR ri a—Db ir: MV «2 oo S+1 RV 
Biysar — Bi = EDA SSE Fr (DET AE OA (0) 
T=1 
Pra =P, fras =P "007 
(3 
paa = Pär = as TT Pag = bla — 1); 
så erhållas formlerna 
E=105 SON i=0as STA 3 
A— al +yli bb. + yli) 
|D x J=]E> Ki [C KAS OR STR SO TNERS (117) 
2=1 = 
= +) 
IT pe 
?2=1 
s+1 . 
0) OS NG) —vy(0) 
(EL | ST a al UD (Cd nl geall18) 
a+2” 
