OM DIFFERENTIALKALKYLEN. 13 
så erhållas följande formler: 
(an), (m— 1) —7 BE u 
x 
R ni+s 2 
(ra +9)'z ET ; 
r=t un 
m må (22), n— 1) —r RT) u 
= (T(1-F0)"2 TE fe=r ED? OTID I PAD SEE Re (267) 
t 
zL 
v 
7 u 
RE Jr yvmÅ— 
(TI +) XL (= = IE T a OA TR D, ) AR 
= (0 RAR 
m 
Mm (ms a 1 n—1)—ryvri—T 
== (CE --2)) al 2 r(t=— 73 1) (n2),a! i D. ) ie 2000£9500 (268). 
r=0 
Af dessa formler härledes för 
s=t=(0 
måN” må n-1) AR m måN? n LTARÅNE 
a" (an DD) Uu=2e (a! Dp jä u= "(2 (ma DT ) 0 Z(z (n+1)2 Dp”) SN 5 (269). 
För 
m=1, t=0, u=v2v 
erhålles af (267) 
ni 3 EN 5 
DEER (Ex Fo er TD )e RA (270), 
och häraf för n = 1 
2 r=58 AN 
D' (ev) = S4s6— 1): (s—r tila" D; ORK ISE (CT) 
r=0 
en formel som förut är framställd i $ 4 (32). 
Formeln (268) ger likaledes för 
ml ==0 VET, 
PD (0-0 (CE (SN KE X : 
(eV re E fara en AD br Lt och Så (272), 
som för n=1 återgifver (271). 
För 4=1 ger (270) ' 
DiC OT DE SNS AR RE (273) 
och (272) 
(274). 
D' (arts 10) = AS (FIDE SIG AST 
De begge sista formlerna måste, såsom identiteter, gälla för hvilka värden som 
helst på s. 
10 
E. Vet. Akad. Handl. B, 5. N:o 11. 
