■4 J. G. O. LINNARSSON, 



Iteontologiens vigt för sådana ändamål blifvit klarare insedd. Visserligen hade det icke 

 undgått äfven äldre författares uppmärksamhet, att olika lager innehöllo olika förste- 

 ningar; men dels voro deras palseontologiska iakttagelser ej nog omfattande och full- 

 ständiga, dels fastade de sig foi*tfarande alltför mycket vid lagrens geognostiska be- 

 skaffenhet, och lagerserien blef derför icke ens i Vestergötland, än mindre i de öfriga 

 landskapen, nöjaktigt utredd. 



Professor Angelin var den förste, som på grund af de organiska lemningarne, i 

 inledningen till sin Palajontologia Scandinavica, uppställde en genomförd vetenskaplig- 

 indelning af Skandinaviens alla Cambriska och Siluriska aflagringar. Till utgångs- 

 punkt togos härvid Vestergötlands bildningar, som genom lagrens talrikhet och orub- 

 bade läge voro särdeles lämpade dertill, och författarens skarpa blick och omfattande 

 forskningar gjorde det för honom möjligt att med ledning häraf gifva en bestämd 

 plats i lagerserien åt en mängd lager, hvilkas ställning förut var obekant. Endast i 

 ett fall blef förhållandet mellan tvänne etager oriktigt angifvet, och äfven detta miss- 

 tag skulle lätt förebyggts genom ett noggrannare studium af de motsvarande lagren i 

 Vestergötland. I öfrigt skall den i Pahvontologia Scandinavica lemnade uppställningen 

 af Skandinaviens Cambriska och Siluriska aflagringar städse utgöra grundvalen för kom- 

 mande arbeten på detta område. De få författare, som under de senare åren behandlat 

 de Skandinaviska bildningarne från denna tid, hafva icke alltid lyckats bringa sina 

 iakttagelser i full öfverensstämmelse med Professor Angelins, men med en närmare, 

 kännedom om de typiska aflagringarne i Vestergötland skulle detta utan tvifvel i de 

 flesta fall låtit si°' e - öra. 



Hela Skandinaviens "öfvergångsformation" indelas, som bekant, af Prof. Angelin i 

 åtta, huvudsakligen af sina Trilobitfaunor utmärkta, "regioner". De tre lägsta, regio I 

 Fucoidarum, II Olenorum och III Conocorypharum, äro att hänföra till det Cambriska 

 systemet, om man åt detta gifver den utsträckning, som Lyell J ), Salter 2 ) m. fl. an- 

 tagit. Regio Fucoidarum, i hvilken ännu inga Trilobiter blifvit funna, tillhör den lägre 

 afdelningen af det så begränsade Cambriska systemet; men enligt Murchisons indelning, 

 som åt detta system gifver en inskränktare omfattning, skulle regio Fucoidarum vara 

 den enda Cambriska regionen :i ). Regio Olenorum och reg. Conocorypharum, som bilda 

 den öfre afdelningen af Skandinaviens Cambriska system, visa sig genom sina talrika 

 Trilobiter tillhöra den af Barrande urskiljda "Primordialzonen", Murchisons "Lingula- 

 zon" eller "Primordial Silurian". De tre följande regionerna, IV Ceratopygarum, V 

 Asaphorum och VI Trinucleorum, som alla äro utmärkta af Trilobiter, tillhörande 

 "andra faunan", äro rent undersiluriska, och äfven regio VII Harparum — åtminstone 

 de aflagringar i Vestergötland, som blifvit förda till denna region — synes, ehuru i 

 densamma ett närmande till det öfversiluriska systemets fauna visar sig och hon der- 

 för af flera författare anses öfversilurisk, kunna betraktas som undersilurisk. Rent 

 öfversilurisk är deremot regio VIII Cryptorrymorum. 



') Elements of Geology, ed. 6, sid. 571. 



-) Monograph of British Trilobites, in. fl. st. 



■') Murchison sjelf betraktar Fueoidsandstenen som Sibirisk (Russia in Europé and the Ural mountains, vol. 



1, sid. 17, m. fl. st); men han är efter all sannolikhet eqvivalent med den engelska Longmyndformationen„ 



som äfven af Murchison hänföres till det Cambriska systemet. 



