12 J. G. O. LINNARSSON, 



Skandinavien, utan äfven i England. Att Barrande icke kunde parallelisera den Böh- 

 miska primordialzonen med någondera af de båda regionerna, var en naturlig följd af 

 den då rådande åsigten om deras omfattning och förhållande till hvarandra. Med led- 

 ning af senare tiders iakttagelser låter det sig lättare göra. Onekligt är, att den Böh- 

 miska primordialfaunan närmast öfverensstämuier med den, som karakteriserar Angelins 

 regio Conocorypharum och den lägre afdelningen af Vestergötlands Olenidskiffer, och 

 att således, om man åt de båda regioner, i hyilka den svenska primordialzonen blifvit 

 indelad, gifver den begränsning, som ofvan blifvit föreslagen, Barrandes etage G bör 

 anses eqvivalent endast med regio Conocorypharum. I Barrandes etage C saknas näm- 

 ligen det för regio Olenorum så karakteristiska slägtet Olenus, under det att större 

 delen af dess Trilobiter tillhöra slägtena Paradoxides, Conocoryphe (Conocephalites) och 

 Arionellus, till hvilka, såsom af Barrandes egen förtjenstfulla utredning af de i Pala3- 

 ontologia Scandinavica beskrifna formerna framgår, de flesta i regio Conocorypharum 

 förekommande arter kunna hänföras. Att inga gemensamma arter hittills blifvit med 

 säkerhet iakttagna, bör, i betraktande af det kända förhållande, att Böhinens Cambriska 

 och Siluriska fossilier till aldra största delen äro specifiskt skiljda från det nordliga 

 Europas, ej förefalla förvånande. Måhända äro dock Paradoxides Tessini Brongn. och 

 P. bohemicus Boeck identiska; åtminstone stå de, såsom många författare redan anmärkt, 

 hvarandra mycket nära. 



I Nordamerika förekomma lemningar efter primordialfaunan på flera ställen. Den 

 enda aflagring, som fullt motsvarar någon af våra afdelningar, är dock den s. k. S:t 

 Johns eller Acadian group i New Brunswick. Den innehåller, enligt Dawson '), släg- 

 tena Eocystites, Agnostus, Conocoryphe, Microdiscus, Paradoxides, Lingula, Obolella, 

 Discina och Orthis, således nästan alldeles desamma, som utmärka den lägre afdelnin- 

 gen af Vestergötlands alunskifferlager. — I hvad förhållande Potsdamsandstenen, som 

 vanligen hänföres till primordialzonen, står till våra svenska lager, kan jag i brist på 

 tillräcklig litteratur ej afgöra. Han uppgifves innehålla några af den svenska primor- 

 dialzonens eller öfre Cambriska formationens Trilobitslägten, såsom Paradoxides, Cono- 

 coryphe och Arionellus; men ett af de mest karakteristiska, Dikelocephalus, är i Sverige 

 siluriskt. De flesta arterna tillhöra emellertid slägten, som synas vara egendomliga för 

 Amerika, men som till en stor del äro mig obekanta, då jag ej haft tillfälle att råd- 

 fråga Halls arbete öfver Potsdamsandstenen. Sannolikt tillhöra ej alla delar af Pots- 

 damsandstenen samma period; han torde böra fördelas mellan det Canibriska och det 

 Siluriska systemet. — Äfven Quebecgruppen i Canada räknas af några författare till 

 primordialzonen, men tillhör påtagligen, åtminstone till aldra största delen, det under- 

 siluriska systemet och motsvarar närmast Vestergötlands Ceratopygekalk och undre 

 Graptolithskiffer. Någon aflagring, som kan visas vara eqvivalent med den svenska 



regio Olenorum och Englands öfre Lingulaskiffer, har ännu icke träffats i Amerika. 



Ccrs»to|>y£dia!ldasrct u tgöres, liksom det föregående, af skiffer och kalk, men 

 bergarternas utseende är betydligt mer vexlande, så att man svårligen på blotta geo- 

 ') Acadian Geology, ed. 2, London 1868, sid. 641 o. ff. 



