OM VESTERGÖTLADS CAMBKISKA OCH SILURISKA AFLAGRINGAR. 19 



de i Orthoceratitkalken förekommande; högst sällsynt är en Lituites. Bland de andra 

 Molluskafdelningarne äro Brachiopoderna, med slägtena Orthis, Leptmna och Lingula, 

 talrikast och vida ymnigare än i det föregående lagret. För öfrigt träffas några arter 

 af slagtena Bellerophon, Conularia, Euomphalus, Pleurotomaria och Murchisonia. Bland 

 Echinodermerna märkes Echinosphosrites aurantium GylL, en af lagrets mest karakteri- 

 stiska försteningar; äfven fragmenter af Crinoidstjelkar förekomma ej sällan. Grapto- 

 lither äro sällsynta; jag har endast funnit en Diplograpsus och en grenig form, hvars 

 släkte efter de ofullständiga och otydliga exemplaren ej kunnat bestämmas. 



I afseende på sin fauna öfverensstämmer Beyrichiakalken ej fullt med något af 

 de lager, som i Paheontologia Scandinavica upptagas från Vestergötland. Bland dess 

 Trilobiter förekomma arter ej blott från de båda afdelningar, D a och D b, i hvilka 

 Professor Angelin indelat regio Trinucleorum, utan äfven från regio Asaphorum. Af 

 arter, som eljest förekomma i lager, som Professor Angelin hänför till sin regio D b, 

 träffas i Beyrichiakalken Agnostus trinodus Salt. och Lichas laxatus M'Coy; af dem, 

 som uppgifvas från regio D a, förekomma här Ampyx costatus Boeck, A. (Lonchodomas) 

 rostratus Särs och Asaphus (Ptychopyge) glabratus Ang.; af dem, som annars tillhöra 

 regio Asaphorum, Phacops conicophthalmus Särs & Boeck. Otvifvelaktigt är emellertid, 

 att Beyrichiakalken icke kan hänföras till någon annan af de i Palasontologia Scandi- 

 navica uppställda regionerna än regio Trinucleorum, med hvilken den i afseende på de 

 organiska lemningarne visar den ojemförligt största öfverensstämmelsen. Professor An- 

 gelin tyckes icke hafva betraktat Beyrichiakalken som ett helt, utan alltefter berg- 

 artens beskaffenhet fört honom än till regio Asaphorum, än till regio Trinucleorum. Så 

 har Beyrichiakalken på Gisseberg, från hvilken Phacops conicophthalmus blifvit uppgif- 

 ven, ansetts tillhöra regio Asaphorum; men på samma gång torde det vara på någon 

 del af Beyrichiakalken, som den lägre afdelningen af regio Trinucleorum på Kinnekulle 

 blifvit grundad. Visserligen upptagas i Palasontologia Scandinavica från regio D a en- 

 dast några få af de slägten, som förekomma i Beyrichiakalken, och ingen art uppgifves 

 såsom gemensam med regio D b; men då jag hvarken på Kinnekulle eller något annat 

 ställe funnit något annat lager, som skulle kunna identifieras med det till regio D a 

 hänförda, måste jag, oaktadt de anförda skiljaktigheterna, anse detta senare motsvara 

 någon del af Beyrichiakalken. Då Beyrichiakalken innehåller blandade med hvarandra 

 försteningar, som uppgifvas dels från regio D a, dels från regio D b, skulle man sna- 

 rast kunna förmoda, att den låge emellan dessa; men af många skäl är det osannolikt, 

 att ett särskildt lager ligger mellan Beyrichiakalken och Orthoceratitkalken. De skiff- 

 rar, som öfverlagra Beyrichiakalken, böra otvifvelaktigt hänföras till regio D b. Då 

 Beyrichiakalken liksom de flesta andra lager icke öfverallt innehåller alldeles samma 

 försteningar, torde det få antagas, att det till regio D a hänförda lagret endast på nå- 

 gon enskild punkt blifvit undersökt, och att det der inneslutit en fauna i någon mån 

 afvikande från den, som träffas på de ställen, som jag haft tillfälle att undersöka. 



I Palseontologia Scandinavica upptages regio D a äfven från Dalarne, men endast 

 ett par Trilobitarter, som ej blifvit funna i Vestergötland, uppgifvas derifrån. Lektor 

 Törnqvist har meddelat en utförligare beskrifning af Dalarnes siluriska lager l ), men 



) Om lagevföljden i Dalarnes undersiluriska bildningar. Lund 1867. 



