24 J. G. O. LINNARSSON, 



komma, och äfven dessa ganska sparsamt. Pteropoder och Gastropoder af slägtena 

 Tentaculites, Pleurotomaria och Murchisonia äro temligen sällsynta. Deremot äro Bra- 

 chiopoderna högst ymniga och öfverträffa vida alla andra grupper i rikedom på både 

 arter och individer. Utom de äfven i de föregående lagren förekommande slägtena 

 Orthis, Leptama och Lingula, af hvilka endast det förstnämnda förekommer mera 

 ymnigt i Brachiopodskiffern, träffas här Strophomena, Rhynchonella, Bentamerus, Spirige- 

 rina, Discina m. fl. Lamellibranchiaterna uppträda här för första gången med ett par 

 arter af familjerna Mytilidce och Aviculidce. Bryozoerna representeras hufvudsakligen 

 af familjen Fenestellidw. Bland Radiaterna äro Korallerna, af hvilka i de lägre lagren 

 endast sällan enstaka exemplar träffas, här temligen talrika; i större massor uppträder 

 dock endast ett Cyatophyllum. Cystideer äro högst sällsynta; af egentliga Crinoideer 

 träffas äfven här endast stjelkar. Graptolither förekomma endast på gränsen till det 

 öfverli2'S'ande la°Tet. 



Såsom man af det föregående kan finna, afviker den egentliga Brachiopoclskifferns 

 fauna i många afseenden från Trinucleidskifferns, hvaremot den visar ett ej obetydligt 

 närmande till det öfversiluriska systemets. Så saknas de rent undersiluriska slägtena 

 Asaphus, Trinucleus och Agnostus, under det att en del arter, isynnerhet bland Bra- 

 chiopoderna, såsom Spirigerina reticalaris Lin., Strophomena rhomboidalis Wahlenb. och 

 'pecten Lin., äro gemensamma med de öfversiluriska aflagringarne på Gottland. Med 

 anledning häraf har Barrande x ) uttalat den, af åtskilliga andra författare delade, äsig- 

 ten, att denna aflagring och de med densamma närmast öfverensstämmande, af hvilka 

 Professor Angelin bildat sin regio Harparum, äro rent öfversiluriska och endast utgöra 

 eqvivalenter till Gottlands öfversiluriska bildningar, Angelins regio Cryptonymorum. 

 Då emellertid Brachiopodskiffern genom det förut nämnda öfvergångslagret är så nära 

 förbunden med den rent undersiluriska Trinucleidskiffern, och de fossilarter, som äro 

 gemensamma med Gottland, alla äro sådana, som äfven på andra ställen, såsom i Eng- 

 land, hafva en stor utbredning i vertikal riktning; så torde den med mera skäl kunna 

 betraktas som undersilurisk, åtminstone om man med Murchison hänför Lower Llan- 

 dovery till det undersiluriska systemet. Barrande har äfven hemtat ett stöd för sin 

 åsigt i Graptolithernas uppgifna frånvaro i regio Harparum; men detta förfaller natur- 

 ligtvis, då det visar sig, att dessa försteningar, ehuru sällsynta i Brachiopodskiffern, i 

 största mängd uppträda i den öfverliggande Graptolithskiffern. Hade den senares läge 

 varit honom bekant, skulle han icke kunnat anse regio Harparum eqvivalent med Böh- 

 mens etage E, som ligger ofvan ett analogt Graptolithförande lager. 



Bland Sveriges öfriga sibiriska bildningar äro de yngre kalkaflagringarne vid Bo- 

 renshult i Östergötland de, som i anseende till sina försteningar närmast öfverens- 

 stämma med Brachiopodskiffern 2 ). Gemensamma för båda dessa aflagringar äro, enligt 

 Dalmans uppgifter 3 ), Calymene tuberculata, Phacops mucronatus, Strophomena pecten, Spi- 

 rigerina reticularis m. fl. De yngre kalkaflagringarne i Dalarne, som bilda Angelins 

 typiska regio Harparum, öfverensstämma med de förra deri, att äfven deras fauna visar 

 *) Paralléle, sid. 27. 



2 ) Till en del motsvara de dock Vestergötlands öfre Graptolithskiffer. 



3 ) Några petrifikater, funna i Östergötlands öfvergångskalk (ur K. Vet. Akad. Handl. för 1824) sid. 2. 



