26 J. G. O. LINNARSSON, 



betydlig öfvervigt. De flesta och allmännaste arterna tillhöra slägtena Graptolithus 

 (sensu strictiss.) och Diplograpsus; sällsyntare äro Rastrites och Retiolites. De greniga 

 former, som företrädesvis karakterisera de lägre lagren, synas här alldeles sakna mot- 

 svarigheter. Näst Graptolitherna äro Orthoceratiterna, som dock på vissa ställen saknas, 

 de talrikaste. De äro alltid plattryckta och derför svårligen bestämbara; de flesta, om 

 icke alla, tillhöra afdelningen regularia. Af Lamellibranchiaterna förekomma samma 

 slägten som i Brachiopodskiffern, men endast sparsamt. Äfven Brachiopoder och Ga- 

 stropoder, af slägtena Lingula och Euomjihalus, äro temligen sällsynta. Af Bryozoer 

 har jag endast funnit högst fä otydliga aftryck. De enda Trilobiter, som jag funnit i 

 detta lager, äro en Chirurus, som står nära Ch. bimucronntus Murch., och Colymene 

 tubereulata. Bristen på Trilobiter gör det svårt att förena den öfre Graptolithskiffern 

 med någon af de i Palaiontologia Scandinavica uppställda regionerna. Emellertid står 

 den i så nära samband med det underliggande lagret, att, om den skall hänföras till 

 någon viss region, den måste anses tillhöra densamma som Brachiopodskiffern. 



Inom det öfriga Sverige förekomma yngre Graptolithförande lager hufvudsakligen 

 i Skåne, Dalarne och Östergötland. Graptolithskiffern vid Fågelsång i Skåne hänföres 

 af Lektor Törnqvist ') till regio Trinucleorum, och att döma af de meddelade beskrif- 

 ningarne öfver dess Graptolither äro inga arter gemensamma med Vestergötlands öfre 

 Graptolithskiffer, med hvilken den således ej kan anses samtidig. Svårare är att af- 

 göra den öfre Graptolitskifferns förhållande till de Graptolithförande lagren i Dalarne. 

 Lektor Törnqvist -) urskiljer inom Dalarnes siluriska bildningar tre hufvudlager. Grap- 

 tolitherna tillhöra uteslutande det mellersta af dessa. De flesta uppgifna arterna, Di- 

 plograpsus pristis His., Graptolithus ludensis Murch. och Rastrites convolutus His., äro 

 sådana, som äfven förekomma i Vestergötlands öfre Graptolithskiffer. Längre sträcker 

 sig dock icke öfverensstämmelsen mellan det mellersta siluriska lagret i Dalarne och 

 Vestergötlands öfre Graptolithskiffer. I afseende på läge och öfriga försteningar äro 

 de helt och hållet skiljaktiga. Dalarnes mellersta lager hänföres till regio Trinucleo- 

 rum och uppgifves ligga omedelbart ofvan det till regio Asaphorum hörande kalklagret, 

 under det att Vestergötlands öfre Graptolithskiffer öfverlagrar den till regio Harparum 

 hänförda Brachiopodskiffern. Utom Graptolither innehåller det ifrågavarande lagret i 

 Dalarne bland annat några Trilobiter, af hvilka de flesta, Remopleurid.es sex-lineatus Ang., 

 Trinueleus seticornis His. och Phacops conicophtalmus Särs & Boeck, förekomma äfven 

 i Vestergötland, men der försvunnit redan långt före den öfre Graptolithskifferns bild- 

 ning. Att Beyrichiakalkens och Trinucleidskifferns Trilobiter i Dalarne förekomma till- 

 sammans med Graptolither, som i Vestergötland först uppträda i den vida yngre öfre 

 Graptolithskiffern, är onekligen högst förvånande; och om icke Dalarnes Silurlager blif- 

 vit så noga undersökta, skulle man kunna misstänka, att äfven der, liksom förut i 

 Vestergötland, ett misstag blifvit begånget i afseende på lagerföljden. Om den upp- 

 gifna lagerföljden i Dalarne skulle anses som den normala, så vore Brachiopodskifferns 

 uppträdande under den öfre Graptolithskiffern att betrakta som en företeelse analog 



') Geologiska iakttagelser öfver Fågelsångstraktens undersiluriska lager, sid. 4. 

 -) Om lagerföljden i Dalames undersiluriska bildningar. 



