44 



trochleare och O. centrale His. m. ii. För öfrigt finner man nästan endast några Asa- 

 phider, vanligen i så ofullständiga och otydliga exemplar, att de ej kunna be- 

 stämmas. 



De afdelningar, som ligga ofvan den röda kalken, komma endast på jemförelsevis 

 få ställen i dagen, och synas icke vara fullt så konstanta som de föregående. En ovan- 

 ligt fullständig genomskärning finnes på Billingen vid Wåmb, der större delen af lagret 

 blifvit genomskuren af en bäck. Närmast ofvan den röda kalken ligger der en grön- 

 aktigt grå, nästan utan petrifikat, hvilken i sin ordning öfverlagras af en af rödt och 

 grått eller grönaktigt spräcklig kalk, som är temligen rik på petrifikat, hvilka dock, 

 då 'inga brott här äro anlagda, äro svåra att insamla. Talrikast har jag funnit en 

 Euomphalus, dessutom Nileus armadillo Dalm., Orthocerata regularia och en Lituites. 

 Högre upp ligger en ljusgrå kalk, som isynnerhet är utmärkt af de med svafvelkis ut- 

 fyllda rör, som ofta genomsätta honom; af petrifikat har jag endast funnit obetyd- 

 liga spår. — Något längre åt norr ligga delar af de sistnämnda afdelningarna i dagen 

 på några punkter i grannskapet af Anneberg. Högre upp finner man ej de fasta lagren 

 blottade, förrän man kommer till Trinucleidskiffern. 



Vid Klefva på Mösseberg ligger ofvan den röda kalken en mörkgrå, i allmänhet 

 tunnskiktad kalk, som i stor mängd innehåller Orthoceras regulare His., men för öfrigt 

 är ytterst fattig på försteningar. Denna kalk brytes i en mängd stenbrott liksom den 

 närmast öfverliggande, hvilken endast skiljer sig till färgen, i det att han är spräcklig 

 af rödt och grått. Högre upp ligger en grönaktig kalk, till utseendet ej olik "lefver- 

 stenen" på Kinnekulle. Han brytes ej, och jag har endast funnit honom framskjutande 

 i några rännilar. Till följd af hans svårtillgänglighet har jag icke kunnat förskaffa 

 mig någon närmare kännedom om de organiska leinningar, som han innehåller. Jag 

 har endast funnit små, obestämbara fragment af Asaphider. Den grönaktiga kalken 

 är den högsta del af Orthoceratitkalken, som jag funnit i dagen på Mösseberg, och 

 det är ej osannolikt, att han omedelbart öfverlagras af Beyrichiakalken. 



I ett stenbrott vid Agnestad, mellan Falköping och Alleberg, förekommer en 

 kalk, hvilken till såväl färgen som sin beskaffenhet i öfrigt liknar den som, enligt 

 livad nyss nämndes, brytes vid Klefva. Denna kalk är anmärkningsvärd för sin rik- 

 dom på till stor del sällsynta Cephalopoder, hvilka mest förekomma nära brottets 

 botten, isynnerhet i ett från de öfriga lätt igenkänligt skikt, hvars öfra yta är mörk- 

 röd och ovanligt jernhaltig. Afdelningen vaginata bland Ofthoceratiterna, som i de 

 lägre delarne af lagret åtminstone till individernas antal är öfvervägande, saknas här 

 nästan helt och hållet; jag har blott af en stenhuggare erhållit ett enda exemplar af 

 Orthoceras commune. I stället finner man Orthoceras regulare och O. lineatum His., 

 jemte andra arter af afdelningen regularia. Af slägtet Lituites förekomma åtminstone 

 tre arter, L. perfectus Wahlenb. och L. undulatus Boll, samt en ny. Karakteristisk för 

 denna kalk är dessutom Pleurotomaria baltica Vern. Af Trilobiter träffas deremot en- 

 dast sällan obetydliga spår. 



Beyrichiakalken är på Falbygden af en ganska vexlande beskaffenhet; dock har 

 jag aldrig funnit honom så hård och tät, som han stundom visar sig på Kinnekulle. 

 Jag har aldrig lyckats erhålla någon fullständigare genomskärning, och mäktigheten 



