& 



OM VESTERGÖTLANDS CAMI5RISKA OCH SILURISKA AFEAGRINGAR. 45 



kan derför icke ens approximatift uppgifvas. Af samma orsak är det äfven ovisst, 

 om några skarpare begränsade underafdelningar kunna urskiljas. 



På Högstenabergets norra sida ligga några skikt af Beyrichiakalk i dagen i en 

 naturlig genomskärning straxt ofvan hemmanet Skogastorp. De utgöras af en mörk- 

 grå, hård, temligen grof kornig kalk; mellan kalkskikten, som äro ganska mäktiga, 

 träffas här ingen skiffer. Det enda petrificat jag på på detta ställe funnit är Phacojps 

 conicophthalmus Särs & Boeck. 



På Fårdalaberget har jag ej påträffat Beyrichiakalken i fast klyft. Vid Stom- 

 men i Kongslena socken har jag i nedre delen af bergssluttningen vid gräfning funnit 

 lösa stenar i jorden, men ej lyckats nedtränga till det fasta lagret. 



På Gissebergs östra sida genombröts för ett par år sedan en del af lagret vid 

 en brunnsgräfning. Jag fann der Phacops conicophthalmus, Asaphus glabratus Ang. (?), 

 lllcenus limbatus Linsn, Ampyx costatus Boeck, Ampyx (Loncho dömas) rostratus Särs, 

 Lituites sp., Orthoceras sp., Conularia sp. och Lingula sp. På norra sidan framskjuta 

 omkring källor vid bergets fot hällar af en grå kalk, som tillhör lagrets öfversta del ; 

 lösa stycken förekomma ymnigt i närheten. Denna kalk afviker till utseendet något 

 från den vanliga Beyrichiakalken och innehåller äfven en egendomlig fauna, om hvilken 

 man emellertid af de små fragment, som träffas, ej kan få en tillfredsställande kän- 

 nedom. Jag har funnit Remopleurides sp., Triarthrus Becki Green, Calyrnene sp., Proetus 

 sp. och Ampyx sp. 



På Alleberg träffas Beyrichiakalken på åtskilliga ställen nära bergets fot. I fast 

 klyft finner man honom isynnerhet vid bäckar på norra sidan, samt i landsvägen, som 

 här går öfver bergssluttningen. Såsom vanligt är det hufvudsakligen den öfre delen af 

 lagret, som är tillgänglig. Den utgöres dels af en ljust gråblå eller grågrön kalk, dels 

 af en mörkare, rent grå ;, mellan kalkskikten ligga stundom tunna lager af en grön- 

 aktig mergelskiffer. I skiffern äro försteningarne mycket otydliga, och äfven i den 

 kalk, som jag låtit bryta ur det fasta lagret, har jag funnit endast ett mindre antal, 

 mest Beyrichia costata och fragment af Crinoidstjelkar. Deremot finner man talrika 

 försteningar i de lösa kalkstycken, som äro spridda omkring en stor del af berget. 

 De allmännaste Trilobitarterna äro Asaphus glabratus, lllcenus limbatus, Ampyx rostratus, 

 Remopleurides sex-lineatus och Phacops conicophthalmus; sällsyntare äro Stauroeephalus 

 (Sphcerocoryphe) granulatus Ang. (?), Lichas laxatus M'Coy, Acidaspis furcata n. sp., 

 Calyrnene sp., Ogygia (?) concentrica n. sp., Trinucleus sp. och Agnostus trinodus Salt. 

 För öfrigt finner man Beyrichia costata, Primitia strangulata, Bellerophon bilobatus Soav., 

 Euomphalus qualteriatus Schloth. och Echinosphcerites aurantium Gyll., jemte åtskilliga 

 arter af slägtena Leptaina, Orthis, Lingula, Pleurotomaria, Murchisonia och Orthoceras. 

 Afven ett par, dock mycket otydliga Graptolither har jag här funnit. 



På Mössebergs vestra sida ligger Beyrichiakalkens öfre del i dagen vid en källa 

 ofvan hemmanet Jonstorp, nära Klefva. Kalken är här lös och tjockskiktad, grå eller 

 svagt grönaktig. Han innehåller Lichas vedidus n. sp, Asap>hus glabratus, lllcenus lim- 

 batus, Ampyx rostratus, Remopleurides sex-lineatus och Phacops conicophthalmus. Jemte 

 kalken förekommer grön skiffer med otydliga petrifikat, bland hvilka jag endast 

 kunnat urskilja Asaphus glabratus, Ampyx rostratus och Beyrichia costata. Något längre 



