OM VESTERGÖTLANDS CAMBRISKA OCH SILURISKA AFLAGRINGAR. 61 



Ch. (Cyrtometopus) latilobus Linsn, 1. c. t. II, f. 2. — Fig. 7. 



Pygidium latura, rachi depressa triarticulata, costis lateralibus utrinque quaternis, latis, applanatis, 

 obtusiusculis, haud suloatis. 



Pygidiet är i sin helhet nästan rektangulärt, dubbelt bredare än långt. Eachis, som är föga konvex, 

 består af tre leder. Dorsalfårorna äro otydliga. Hvardera sidan har fyra ofårade, platta och trubbiga 

 pletirse, hvilkas spetsar ligga nästan i en rät linea. 



Chirurus latilobus torde vara identisk med Ch. octolobatus M'Coy; men i afvaktan på fullständigare 

 exemplar, har jag bibehållit det förut af mig gifna namnet. 



Förekommer i Trinucleidskiffei' på Mösseberg vid Bestorp och Fårdalaberget vid Kongslena. 



Ch. (Cyrtometopus) octacanthus Ang., 1. c. t. XXII, f. 6. 

 Kinnekulle i regio D (Ang.). 



Ch. {Cyrtometopus) foveolatus Ang., 1. c. t. XXXIX f. 8. 



Ceratopygeknlk: Hunneberg vid Mossebo. — I Palseontologia Scandinavica uppgifves den från regio D, 

 hvilket förmodligen är skrit- eller tryckfel i stället för BC. 



Ch. (Cyrtometopus) longispinus Ang., 1. c. t. XXII, f. 7. 

 Kinnekulle i regio D (Ang.). 



ChJ (Cyrtometopus?) decacanthus Ang., 1. c. t. XXII, f. 5. 

 Mösseberg i regio D (Ang.). 



Utom de nämnda arterna af slägtet Chirurus förekomma i Trinucleid skiffern flera, hvilkas beskrif- 



vande jag anser det lämpligast att uppskjuta, till dess fullständigare material erhållits. 



Sphairexochus laticeps Linsn, 1. c. t. II, f. 3 l ). — Fig. 8, 9. 



Caput subtilissime et confertissime grauulatum. Fröns globosa, lobis basalibus oblongo-rotundatis, 

 interstitio angustioribus. Genre annulum occipitalem latitudine sequantes; anguli rudimentis aculeorum aucti. 

 — Thorax depressus, rachi lobis lateralibus angustiore. Pleuree acutiusculse, posteriores dilatatfe. — Longit. 

 cire. 50 millim. 



Hufvudet är nästan halfcirkelformigt, men med den bakre konturen något framåtböjd. Pannan är 

 halfklotformig, de främre sidofårorna otydliga, äfven basalfåroma, som ej uppnå nackfåran, temligen smala. 

 Basalloberna äro ovala, deras längd lika med, deras bredd något mindre än afståndet dem emellan. De 

 fasta kiuderna hafva samma bredd som nackringen. Deras hörn bära rudimenter af en tagg. Ögonen, som 

 ligga midt emot pannans mellersta sidolober, äro aflånga, deras längd 5, deras bredd 2 millim. Hela huf- 

 vudet är omgifvet af en, inåt af en tydlig fåra begränsad, kant, som är bredast vid hörnen och framtill 

 döljes af pannan. Skalet har en tät granulering, som endast under förstoring kan urskiljas. 



Thorax är nedtryckt. Segmentens antal kan ej med säkerhet utrönas; det fullständigaste af mina 

 exemplar har 12 segmenter, af hvilka dock något möjligen tillhör pygidiet. Raohis upptager icke fullt \ 

 af bredden. Dorsalfårorna äro grunda och smala. Pleurse böja sig iunanför sin midt svagt bakåt. De 

 främre äro spetsiga, de bakre mera breda och trubbiga samt betydligt kortare. Det har varit omöjligt att 

 så rengöra något exemplar, att man kan se, på hvad sätt pleurae sluta sig till hvarandra. 



S. laticeps står nästan på gränsen mellan slägtena Sphasrexochus och Chirurus, som ej synas vara 

 synnerligen skarpt skiljda från hvarandra. De bakre thorakalsegmentens form erinrar om Ch. latilobus, 

 hvars pygidium har liknande pleurse. 



Förekommer i Trinucleidskiffer på Mösseberg vid Bestorp och Fårdalaberget vid Kongslena; i 

 Brachiopodskiffer (Staurocephalusskiffer) på Borgundaberget. 



Staurocephalus clavifrons Ang., 1. o. t. XXXIV, f. 8. 

 Brachiopodskiffer (Staurocephalusskiffer): Alleberg. 



S. (Sphcerocoryphe) dentatus Ang., 1. c. t. XXXIV, f. 6. 

 Trinucleidskiffer: Mösseberg (Ang.). 



S. (Spharocoryphé) granulatus Ang., 1. c. t. XXXIX, f. 4 (?). 



Beyrichiakalk : Mösseberg vid Jonstorp, Alleberg. — Mina exemplar öfverensstämma med diagnosen i Palae- 

 ontologia Scandinavica ("S. granulata, fronte apice globosa foveolisque 2 abbreviatis utrinque impressa"), 

 utom deri, att endast pannan är granulerad, kinderna deremot gropiga. Pannan liknar till storlek, form 

 och ornamentering fullkomligt figurerna; kinderna på det i Pal. Scand. afbildade exemplaret hafva tydligen 

 varit ofullständiga. Hufvudsakligen på grund deraf, att S. granulata uppgifves från regio DE, således från 

 vida yngre lager, kan en ovisshet om identiteten uppstå. Lektor Törnqvist har dock uppgifvit en annan af 

 Beyrichiakalkens Trilobiter, Remopleurides 6-lineatus Ang., från Dalarnes regio DE 2 ). Dessutom synes den 



') Beskrifningen, såsom gjord efter ett euda, illa bevaradt exemplar, är i flera afseenden oriktig. 



2 ) Det uppgifna förekommandet af dessa båda arter jemte Manus glaber Kjer. i Dalarnes regio DE skulle kunna väcka en för- 

 modan, att till denna region äfven hänförts delar af något lager, som motsvarar Vestergötlands Beyrichakalk. 



