OM VESTERGÖTLANDS CAMBEISKA OCH SILURISKA AFLAGRINGAR. 65 



kroppsaxeln nästan parallel riktning. De bakre segmentens taggar hafva en betydlig längd och nå ungefär 

 lika långt som taggarna på pygidiet. 



Pygidiets rachis består af sex eller sju leder, af hvilka endast de båda första bära pleune. Den 

 främre pleuran är riktad nästan rätt bakåt; den bakre sluter sig tätt intill rachis, men antager vid dess 

 spets samma riktning som den föregående. Utom den nämnda taggen på det fjerde thorakalsegmentets 

 rachis hafva hvarken på thorax eller pygidiet några ornament kunnat urskiljas. 



Från de båda böhmiska arterna, Dindymene Friderici Augusti Corda och D. Haidingeri Barr., 

 skiljer sig D. ornata genom sina ornament, hvilka kunna iakttagas äfven på exemplar, som sakna skal; 

 dessutom är den utmärkt genom den smala rachis samt de långa och starkt bakåtriktade taggarna på thorax. 



Förekommer i Trinucleidskiffer på Mösseberg vid Bestorp och Jonstorp, Högstenaberget vid Skogas- 

 torp, Kinnekulle vid Hoppet och ofvan Rustsäter, öfverallt i den lägre delen af lagret. 



Fam. .iciilaspiilu.'. 



Acidaspis centrina Dalm., Arsber., p. 135. 



A. granulata (Wahlenb.) Ang., 1. c. t. XXII, f. 11. 



Brachiopodskiffer: Mösseberg vid Bestorp och Jettened, Alleberg, Fårdalaberget vid Kongslena, Högstena- 

 berget vid Skogastorp, Billingen vid Granbacken och Ulunda. 



A. sp. indet. 



Trinucleidskiffer: Kinnekulle ofvan Rustsäter, Fårdalaberget vid Kongslena. — Hufvudet liknar den föregå- 

 endes, men skiljer sig dock genom pannans och hela medelsköldens större bredd. Då en mängd närstående 

 arter förekomma, isynnerhet i Böhmen, måste en artbeskrifning uppskjutas, till dess fullständigare exemplar 

 erhållits. 



A. cormita Beyr., Unters. iib. Tril., t. III, f. 4. 



"Caput scuto centrali antice truncato, subtrapezoideo, annulo verticali cornibus duobus divaricatis armato. — 

 Pygidium margine pectinato, spinis marginalibus mediis tenuibus octo, exterioribus validioribus utrinque 

 tribus, spinis pleurarum longioribus arcuatis" (Beyr.). Uppgifves vara funnen på Mösseberg tillsammans 

 med Lichas laciniatus, således i Brachiopodskiffern. 



Acidaspis furcata n. sp. — Fig. 18. 



Lobi frontis laterales utrinque bini, subfequales, confluentes. Annulus occipitalis crassus, postice aculeis 

 duobus validis divergentibus armatus. Testa granulis et tuberculis numerosis conspersa Long. cap. 6 millim. 



Hufvudets medelsköld har öfverallt, utom i fåror och fördjupningar, en tät och temligen grof granu- 

 leriug. Pannans mellersta del är nästan jemnbred, ej utvidgad vid midten. De båda sidoflikarne på hvar- 

 dera sidan sammanflyta med hvarandra; endast en mot axeln vinkelrät, grund och nästan endast genom 

 skalets släthet märkbar insänkning antyder gränsen dem emellan. Båda äro rundade, af nästan samma 

 form och storlek. De fasta kinderna äro ej fullständigt bibehållna på mitt enda tydliga exemplar, men 

 ansigtssuturens främre gren synes hafva bildat en tydlig vinkel mot axeln, och medelskölden således afsmal- 

 nat framåt. Nackringen är starkt utvecklad, afståndet mellan hans främre och bakre kant lika med halfva 

 pannans längd. Från den bakre kanten utgå två grofva divergerande taggar. Nära sin främre kant synes 

 nackringen hafva haft en större knöl eller tagg. 



Förekommer i Beyrichiakalk på Alleberg. 



På Högstenaberget vid Skogastorp har jag i Trinucleidskiffern funnit ett nästan fullständigt exemplar 

 af en Acidaspis, hvilket dock beklagligtvis är ganska otydligt. Med den föregående arten öfverensstämmer 

 detta deri, att pannans sidoflikar äro sammanflytande och att nackringen har två taggar. I andra afseenden 

 ega skiljaktigheter rum; pannans mellersta del är hos exemplaret från Skogastorp mera långsträckt och sido- 

 flikarne synas vara mindre likformiga. Thorax har rader af knölar på både rachis och sidoloberna; de 

 bakre pleurse äro starkt bakåtböjda. Kroppslängden är 12 millim. — Afven vid Bestorp har jag i Trinucleid- 

 skiffern funnit ett litet, end.ist 5 millim. långt, och högst otydligt exemplar af en Acidaspis. 



Fam. Lichitke. 



Lichas laciniatus Wahlenb., Nov. Act. Soc. Scient. Ups., Vol. VIII, t. II, f. 2. 

 Brachiopodskiffer: Mösseberg vid Bestorp, Ålleberg. 



L. polytomus Ang., 1. c. t. XXXVI, f. 3. 

 Brachiopodskiffer : Alleberg.. 



K. Vet. Akad. Handl. Bd 8. N:o 2. ^ 



