72 J- G. O. LINNARSSON, 



Conocoryphe (Conocephalites) sp. indet. 



Olenidskiffer, afd. 2: Djupadalen, Kinnekulle vid Hellekis. 



Man finner af denna art oftast hufvudets medelsköld. Pannan, hvars längd är större än bredden, 

 har två par tydliga sidofåror och framom dessa antydningar till ett tredje par. Dorsalfåroma äro breda och 

 djupa; de förena sig framom pannan, i det att de vid hennes främre hörn böja sig tvärt inåt, och nå så- 

 ledes 'icke hufvudets kantfåra. De fasta kinderna äro breda och starkt konvexa, nästan lika höga som 

 pannan. Nackringen har på midten en liten knöl. 



Pyo-idiet är kort och bredt. Rachis är trubbig och består af fem leder. Sidoloberna, som genom 

 tydliga dorsalfåror äro skiljda från rachis, hafva hvardera fyra kullriga, odelade ribbor, af hvilka den sista 

 dock är rudimentär. — Skalet är såväl på pygidiet som på hufvudet tätt och fint granuleradt. 



Pyo-idiet öfverensstämmer med figuren af Selenopleura brachymetopa Ang. Den senare skall hafva 

 endast tre ribbor på sidoloberna, men denna skillnad är af ringa betydelse, då på den vestgötska formen 

 den sista är o-anska otydlig. Deremot liknar hufvudet icke något af de i Pal. Scand. från regio Oonocory- 

 pharum beskrifna. Selenopleura canaliculata och brachymetopa hafva båda, att döma af figurerna, betydligt 

 kortare pannor; Anomocare microphthalmum skiljer sig bland annat genom sina långt smalare fasta kinder. 



C. sp. indet. 



Olenidskiffer, afd. 1: Hunneberg vid Byklef. — Endast små och otydliga fragment hafva erhållits. Arten 

 synes dock vara skiljd från den föregående. 



G. {Selenopleura?) stenometopa Ang., 1. c, t. XIX, f. 4. 

 Olenidskiffer: nära Gudhem (Ang.). 



Eulorna ornatum Ang., 1. c, t. XLII, f. 3. 



Ceratopygekalk: Hunneberg vid Mossebo, Nygård och Storeklef, Kinnekulle vid Hellekis och Brattfors. 



Fam. Calymeiiidie. 



Calymene tuberculala Brunn., 1. c, p. 389. 



Brachiopodskiffer: Mösseberg vid Bestorp, Alleberg, Gisseberg, Fårdalaberget vid Hvarf och Kongslena, Hög 

 stenaberget vid Skogastorp, Billingen ofvan Ulunda och vid Granbacken. Öfre Graptolithskiffer : Alleberg. 

 — I Beyrichiakalk på Alleberg och Gisseberg samt i Triuucleidskiffer på Mösseberg vid Bestorp, Högstena- 

 berget vid Skogastorp och Kinnekulle ofvan Lukastorp har jag funnit fragment af Calymenearter, som med 

 det närvarande materialet ej kunna med säkerhet bestämmas. 



Homalonotus platynotus Dalin., Arsber. p. 135. 



Brachiopodskiffer: Mösseberg vid Bestorp och Jettened, Alleberg, Gisseberg, Fårdalaberget vid Hvarf och 

 Kongslena, Kinnekulle ofvan Osterplana. 



Fam. Proetidse. 



Proetus {Forbesia?) brevifons Ang., 1. c, t. XXXIII, f. 18. 



Brachiopodskiffer: Mösseberg vid Bestorp och Jettened, Alleberg. 



Det är hufvudsakligen med ledning af det lager, hvari den förekommer, som den af mig på de 

 nämnda ställena funna formen identifierats med Forbesia brevifrons Ang. Afven mina exemplar från 

 Brachiopodskiffern äro ganska otillfredsställande. Det kan derför ej med full säkerhet afgöras, om en Proetus, 

 som jag funnit i Trinneleidskiffer på Fårdalaberget vid Kongslena, är identisk med den, som förekommer i 

 Brachiopodskiffern. Det är åtminstone sannolikt. Det enda hittills anträffade exemplaret (fig. 29) utgöres af 

 hufvud och thorax, hvilka dock delvis äro stympade eller otydliga. Hufvudets omkrets är parabolisk. Pannan 

 är äggrund, föga konvex, hennes längd ungefär lika med bredden. Hon visar intet spår af sidofåror eller 

 af den fristående flik, som hos många arter förekommer vid hennes bas. Nackringen synes vara utvidgad 

 på midten, men är endast ofullständigt bibehållen. Dorsalfåroma förena sig framom pannan, på ett obe- 

 tydligt afstånd från hufvudets yttre kautfåra. Ögonen ligga långt bakåt, helt nära pannans bas. De rörliga 

 kinderna utlöpa i långa, småningom afsmalnande, platta taggar, hvilka äro delade af en fåra, som uppkom- 

 mer genom en förening af hufvudets inre (bakre) och yttre kantfåra. Afståndet från dessa fårors förenings- 

 punkt till taggens spets är längre än hufvudets medelsköld. Skalet är bibehållet endast på den ena kindens 

 yttre del; det är glatt och visar icke något slag af ornament. — Thorax är skadad och otydlig. 



P. sp. indet. 



Beyrichiakalk: Gisseberg. — Jag har endast funnit små fragment af hufvudets medelsköld. 



Phillipsia parabola Barr.? — Fig. 30 — 32. 



Syn. Phacops parabola Barr., Nouv. Trilob., p. 6. 



Phillijjsia parabola Barr., Syst. Sil., Vol. T, t. 18, f. 24 — 29. 



