OM VESTERGÖTLANDS CAMBRISKA OCH SILURISKA AFLAGRINGAR. 83 



Pygidiet är tandadt. Eaoliis, som är nästan jemnbred, upptager mer än hälften af pygidiets längd; 

 hans längd är större än bredden. Genom transversela fåror är han delad i tre leder. Den främsta leden 

 är ej fullständigt skiljd från den andra, då de fåror, som baktill begränsa honom, äro afbrutna på midten; 

 sjelf är han genom två longitudinela insänkningar delad i tre flikar. Den andra leden är mindre tydhVt 

 treflikad, ehuru äfven hos honom midten höjer sig öfver sidodelarne. Den sista leden upptager minst 

 hälften af rachis' längd och är fullt så. bred som den andra; baktill är han trubbigt rundad eller nästan 

 afstympad. Sidoloberna äro ej skiljcla af någon fåra. — Jag eger endast tvänne pygidier; det ena är vida 

 mindre konvext och har rachis mera tvärt afstympad än det andra. 



A. Sidenbladhi står nära A. trinodus Salt., från hvilken han hufvudsakligen skiljer sig o-enom 

 pygidiets mera långsträckta och jemnbreda. rachis; isynnerhet är den sista leden betydligt större än hos A. 

 trinodus. 



Förekommer i Ceratopygekalk på Hunneberg vid Mossebo. 

 Agnostus trinodus Salt. — Fig. 62. 



Syn. Trinodus agnostiformis M'Coy, Syn. Sil. Foss. Irel. t. IV, f. 3. 



Agnostus trinodus ji convexus Salt., Mem. Geol. Surv., Vol. II, part I, t. VIII, f. 12, 13. 



A. trinodus Salt. Mem. Geol. Surv., Vol. III, t. XIX, f. 8. 



A. glabratus Ang., 1. c. t. VI, f. 5. 



A. affinis Linsn., 1. c. t. II, f. 7. 



Battus tardus Barr., Not. pr. p. 35? 



Arthrorhachis tärda Corda, Prodr. t. VI, f. 60? 



Agnostus tardus Barr., Syst. Sil. t. o '49? 



Förekommer i Beyrichiakalk på Alleberg, på Mösseberg vid Jonstorp och på Kinnekulle ofvan Pust- 

 säter. — I Trinucleidskiffer på Mösseberg vid Bestorp och Jettened, Fårdalaberget vid Kongslena, Hög- 

 stenaberget vid Skogastorp, Billingen vid Anneberg, Granbacken och Ulunda, Kinnekulle ofvan Lukastorp 

 och vid Hoppet. — I Brachiopodskiffer (Staurocephalusskiffer) på Alleberg. 



Redan Salter 1 ) har påpekat den stora likheten mellan A. trinodus Salt. och A. glabratus Ang. samt 

 anmärkt såsom den enda skilnaden, att den senare, enligt figuren i Pal. Scand., är mera långsträckt och 

 har pygidiets rachis större. Såsom Salter sjelf synes hafva misstänkt, förefinnes äfven denna skilnad icke i 

 verkligheten. Mina exemplar, till hvilkas identitet med A. glabratus man kan sluta af deras förekomst, 

 öfverensstämma nära med Salters figurer och beskrifning af A. trinodus. Pygidiets bredd är större än 

 längden; rachis är mycket kort, knappast upptagande hälften af pygidiets längd, dess sista led transversel; 

 kanten är, isynnerhet baktill, bredare, än figuren i Pal. Scand. utvisar. — A. affinis, som jag uppställde 

 efter några otydliga pygidier från Beyrichiakalken, hvilka jag ansåg skilja sig från A. glabratus genom den 

 sista rachisledens transversela form och saknaden af taggar i kanten, måste förenas med A. trinodus. Väl 

 bibehållna exemplar äfven från Beyrichiakalken hafva pygidiet tandadt och öfverensstämma jemväl i andra 

 afseenden med dem, som man finner i Trinucleidskiffern. Figurerna af A. affinis visa pygidiets kant för 

 smal och rachis något för stor. — Sannolikt är äfven den böhmiska -arten identisk med A. trinodus. Den 

 beskrifves af Barrande med helbräddadt pygidium, men af Corda med tandadt. För öfrigt liknar den A. 

 trinodus; dock synes dess pygidium vara mindre konvext och kantfåran bredare. 



Incertie seilis. 



Aeglina? oblongula Ang., 1. c. t. XXIV, f. 5. 



Trinucleidskiffer' 2 ): Mösseberg vid Bestorp (Ang.). 

 Holometopus aciculatus Ang., 1. c. t. XXXIII, f. 5. 



Brachiopodskiffer: Kinnekulle (Ang.). 

 H. ornatus Ang., 1. c. t. XXXIII, f. 6. 



Brachiopodskiffer: Kinnekulle (Ang.). 

 H.? elatifrons Ang., 1. c. t. XLI, f. 17. 



Ceratopygekalk: Hunneberg (Ang.). 

 Trilobites amigma n. sp. — Fig. 63, 64. 



Pygidium granulatum, immarginatum, Rachis crassa (marginem attingens?), articulis quatuor 



distinctis. Lobi laterales modice declives; pleurse quaternae, interstitiis sat profundis separatas, haud sul- 



catas, extus coaretatas et in spinas subteretes, marginem excedentes produetae; costa auterior articularis 



eodem modo produeta. — Long. pygidii circ. 10 mm. 



Denna märkliga art kan ej hänföras till och synes icke ens vara närmare beslägtad med något förut 



kändt slägte. Beklagligtvis är det hittills erhållna materialet ganska inskränkt, hvarför jag ej anser det 



') Mem. Geol. Surv., Vol. III, sid. 298. 



2 ) I Pal. Scand. (sid. 42) angifves denna art från regio E, men att detta är tryckfel i st. f. D, kan man sluta dels af inledningen 

 (sid. VI), der slagtet Aeglina endast upptages från regio Tiinucleorura, dels af uppgifter i Barrandes Paralléle (sid. 17, 49 m. fl. st.) 



