BEEREN EILANDS OCH SPETSBERGENS INSEKT-FAUNA. 17 



blef dessutom äfven 1 art till afdelningen Pteromalinece funnen, hvarigenom parasit- 

 steklarnes grupp således visat sig vara temligen väl representerad på Spetsbergen. Af 

 de funna arterna har jag visserligen icke lyckats få någon enda framkläckt genom in- 

 fångade larver eller puppor, men jag kar dock med temlig säkerhet kunnat sluta mig 

 till, hos hvilka af Spetsbergens öfriga insekter åtskilliga arter under sitt larvtillstånd 

 lefva såsom parasiter. Under den långa tid af 18 år, som jag specielt sysselsatt mig 

 med parasitsteklarnes studium, har nemligen allt mer och mer den öfvertygelsen hos 

 mig blifvit stadgad, att man af de fullt utbildade individernas organisation och färg- 

 teckning, i de flesta fall, kan sluta till på hvilka andra insekters eller smådjurs be- 

 kostnad de lefva under sin larvperiod. Dessa mina iakttagelser fingo också ett kraftigt 

 stöd i de på Spetsbergen gjorda fynden af parasitsteklar, hvilka äfven på samma gång 

 gåfvo en ytterligare styrka åt den af mig redan förut hysta öfvertygelsen, att, utom 

 de nu kända insekterna, ännu flera, ja måhända ganska många, vid en närmare efter- 

 forskning måste vara att finna i nämnde land. 



Så vidt jag vet, har ännu ingen entomolog fästat uppmärksamhet vid det egen- 

 domliga förhållande, som eger rum i afseende på färgteckningen hos parasitsteklarne 

 jemförd med de insekters, i hvilkas larver och puppor de utveckla sig. Ett fullständigt 

 utredande häraf bör dock, enligt min öfvertygelse, kunna hänföras till en utaf entomo- 

 logiens vigtigaste uppgifter, emedan det utan tvifvel skall komma att sprida ljus i vissa 

 förhållanden, hvilka, genom en i det yttre utpräglad öfverensstämmelse, häntyda på ett 

 inre intimare samband emellan dessa på ett så egendomligt sätt af hvarandra beroende 

 djurformer. I andra Hymenopter-familjer, der man finner arter, hos hvilka det pa- 

 rasitiska lefnadssättet yttrar sig, fastän på helt annat sätt, såsom t. ex. hos arterna 

 till slägtet Psithyrus, hvilka lefva i humlornas bon, är den yttre öfverensstämmelsen 

 med dessa sednare insekter både i afseende på storlek, kroppsform, beklädnad och 

 färgteckning så betydlig, att den icke kunnat undgå att fängsla uppmärksamheten; men 

 så förhåller det sig icke med de ifrågavarande parasitsteklarne, då man jemför dem 

 med de. insekter, på hvilkas bekostnad de lefva. Vid ett frygtigt betraktande synas de 

 tvärtom ofta nog vara ganska olika med dessa, och det erfordras alltid en temligen 

 vidsträckt kännedom om parasitsteklarne innan man kan komma underfund med de 

 likheter i färgteckningen, som i nämnde hänseende normalt förefinnas, eller med de 

 förändringar, som färgerna på ett bestämdt sätt hos dem undergått. Inom några släg- 

 ten och hos vissa arter framträda dock dessa öfverensstämmelser så tydligt, att de icke 

 kunna undgå att genast märkas af hvar och en, soin deråt vill rikta sin uppmärksam- 

 het. Detta är, såsom det nu ytterligare visat sig, isynnerhet förhållandet med de hög- 

 nordiska arterna. Den mörka grundfärg, som i allmänhet utmärker de i de arktiska 

 länderna förekommande insekterna, återfinner man nemligen äfven hos deras parasiter, 

 och de ljusa teckningar, som hos de förra framträda å vissa kroppsdelar, finner man, 

 åtminstone antydda, äfven hos de sednare. I de tempererade länderna deremot, der 

 insekternas färgteckning är mera omvexlande, bjertare och ofta har en metallisk glans, 

 inträder äfven ett liknande förhållande hös deras parasiter, ehuru hos dessa färgteck- 

 ningen på ett bestämdt sätt undergår åtskilliga förändringar. Jag skulle kunna upp- 



9 



K. Vet. Akad. Handl. Bd 8. N:o 5. 



