34 AUG. EMIL HOLMGREN, 



Att Prof. Boheman hänfört Aricia frontata till slägtet Scatomyza torde väl knap- 

 past hafva någon annan orsak än att kroppen är, likasom hos arterna till detta sed- 

 nare slägte, beväxt med långa borsthår. 



ARICIA RANUNCULI Holmgr. 



Oblongo-ovata, cinerea; fronte paullo prominente, seta antennarum pubescente; 

 ore obtuso, haud producto, vix reflexo ; thorace fusco-lineato ; abdomine cinereo, im- 

 maculato; alis hyalinis, costa ciliata; halteribus testaceis; squamulis albicantibus; 9: 

 fronte lata, vittis duabus vel unica didyma nigris. — Long. 3 — 4 mm. 



Hab. in Spetsbergia, haud infrequens. Flores Ranuneulorum ssepissime visitans. 



Marem non vi di. 



Femina. Caput cinereura; fronte vittis duabus antice conjunctis atris, vel vitta unica didyma ejusdem 

 coloris. Antennse mediocres, infra oculos descendentes; articulo ultimo oblongo-ovato, latiusculo, seta longa, 

 distincte pubescente. Thorax cinereus, dorso iineis 3 (vel 5) brunneis, plus minusve perspicuis. Abdomen oli- 

 vaceo-cinereum, immaculatum. Alse hyalinse; costa ciliata; nervö transverso ordinario recto, segmento 2:do nervi 

 longitudinalis quarti paullo tautum breviore; squamulis albicantibus, marginibus subflavidis; halteribus testaceis. 

 Pedes nigri; tibiis posticis reetiusculis. 



SCATOMYZA FUCORUM Fall. 



Scatomyza fucorum Fall. Scatom. 5. 5. — Zett. Ins. Lapp. 722. 9.- (var. a) et Dipt. Scand. V. 1982. 18. 

 Scatophaga fucorum Meig. Dipt. 5. 253. 14. T. 45. lig. 29. — Macs. Buff. 2. 395. 12. — Stjsg. 

 Grönl. Antl. in Kröyers Tidskr. 1845. p. 366. 47. 



Var. fronte tota nigra vel antice tantum vestigio macula? fulvescentis. 



Scatomyza hyperborea Bohem. Ins. Spetsb. 572. 13. 



Hab. in litoribus marinis Spetsbergia?, ad Belsund mense Julii (Sundevall), ad 

 Cap Thordsen d. 6 Julii (Malmgren). — In litoribus marinis, ubi Fuci rejecti litus te- 

 gunt, per omnem Scandinaviam frequens. — In Groenlandia (Stiger). 



De från Spetsbergen hemförda 15 exemplaren af denna art skilja sig i intet hän- 

 seende från de skandinaviska, om man undantager pannans färg, som är mörkare. Vid 

 ett närmare påseende vill det dock synas som att detta skulle bero på en fettutsvett- 

 ning, som utbredt sig öfver hela främre delen af pannan och som är ganska vanlig 

 hos sådana insekter, hvilka lefva bland hafstång. Hos några exemplar framlyser dock 

 den gulröda pannfläcken ganska tydligt. Prof. Boheman beskrifvcr abdomens färg så- 

 lunda: "Abdomen cinereum, maculis sat magnis, hinc inde corifluentibus, nigris variegatufn." 

 Jag kan deremot icke finna annat, än att abdomen ofvan är fullkomligt enfärgadt grå. 

 Genom den ojemna torkningen hafva åtskilliga oregelbundna fördjupningar uppkommit, 

 hvilka, sedda från olika sidor, kasta sina skuggor och dagrar så, att de vid ett flygtigt 

 betraktande komma att få en viss likhet med fläckar. Jag har exemplar både från 

 Sverige och norra Norge, hvilka äro fullkomligt lika med de spetsbergska. Dessa har 

 jag dels sjelf insamlat, dels erhållit från Prof. Zetterstedt under namn af Scato- 

 myza fucorum. 



SCATOMYZA NIGRIPES Holmgr. 

 Cinereo-nigricans; palpis flavo-testaceis ; epistomate albicante; macula frontali 

 supra antennas fulva; antennis pedibusque nigris; alis cinereo-hyalinis, immaculatis; tibiis 

 posticis leviter curvatis. — Long. 4i — 5 mm. 



