4 S. LEMSTROM. 



l:o Deklinationsinstrumentet. På ett med trenne fötter försedt stativ kunde en 

 fyrkantig låda af mahogny, 78,5 mm. hög och bottnen utvändigt 78,o mm. i qvadrat 

 med en tjocklek för bottnen af 12,5 mm. och för väggarne 9 mm., stadigt fastgöras med 

 en skruf, som gick raidt igenom lådans botten; emellan trädet och skrufhufvudet fanns 

 en fjedrande ring, förmedelst hvilken lådan kunde tryckas fast, utan att rörelsen i 

 azimuth förhindrades. Tvenne af lådans motstående väggar voro försedda med plan- 

 parallela glas, och i den tredje väggen var ett rundt hål, hvari en tub kunde insättas 

 med lindrig friktion ; tubens andra ända hvilade på ett ifrån bottnen utgående bräde, 

 som i ändan hade en för tuben passande hake. Locket till lådan var genomborradt 

 uti raidten och försedt med ett glasrör, hvars höjd var 300 mm. Glasrörets öfre ända 

 tillslöts med en genomborrad kork, hvari en ihålig messingscylinder, försedd med en 

 knapp, var inpassad. Inuti lådan hängde en 44,4 mm. lång, 6,1 mm. bred och 1,4 mm. 

 hög magnet, med sin tillhörande spegel, 28 mm. i qvadrat, på en fin kokontråd, hvil- 

 ken fasthölls uti den ihåliga messingscylindern medelst en inpassad trädpinne. Locket 

 kunde med skrufvar, hvilka voro fastade i mahognylådans öfre kanter, såväl fasthållas 

 som ock, i mån af behof, något förflyttas uti horizontalplanet. Spegeln fastades så, att 

 dess plan med magnetnålens axel bildade en vinkel af 45°, och lådan kringvreds till 

 dess, att tubens och magnetens axlar i det närmaste sammanföllo uti en rät linie. På 

 ena sidan af stativet med lådan uppställdes en skala, indelad i millimeter, på det sätt 

 att dess midt reflekterades in i tuben. Afståndet mellan skalan och spegeln jemkades 

 så, att en skaldel motsvarade en minut i båge. 



2:o Intensitetsinstrumentet var uti sina väsendtligaste delar på samma sätt inrät- 

 tadt som föregående, endast med tillägg af ett från lådans botten utskjutande, med en 

 ränna försedt bräde, hvilket med tubens axel bildade en rät vinkel. I denna ränna 

 placerades en magnet på ett sådant afstånd, att den fritt hängande magneten aflänkades 

 45°, hvilket kunde mätas på en graderad cirkelrund pappersskifva, fästad emellan den 

 rörliga magneten och dess spegel. 



3:o Inklinationsinstrumentet var i det närmaste lika inrättadt som föregående; 

 rännan utgjordes dock här af en inskärning, så att brädet bildade en gaffel med tvenne 

 skänglar; mellan dessa lades en mjuk jernstång i vertikal riktning, och genom den i 

 densamma inducerade magnetismen åstadkoms en aftänkning af den rörlig-a magneten. 

 Emedan detta instrument under denna resa ej kom till användning, anser jag ej nödigt 

 att närmare anföra teorien för detsamma. 



Af samma skäl afhåller jag mig ifrån att beskrifva det af Sabine medsända in- 

 strumentet. Tvenne gånger hade jag det uppstäldt, men hvardera gången afbröts 

 serien genom tillfälliga rubbningar. 



På observationsplatserna uppställdes deklinations- och intensitetsvariations-instru- 

 menterna uti ett fyrkantigt tält sålunda, att magneterna voro på största möjliga afstånd 

 från hvarandra. Tältet saknade utrymme för nere än tvenne instrumenter, af hvilken 

 orsak det tredje eller inklinationsinstrumentet ej kom till användning. Vid uppstäl- 

 landet iakttogs städse det försigtighetsmått, att kokontrådarne befriades från torsion 

 medelst en särskild torsionsvigt, hvarefter locket placerades så, att magneten stod i 

 meridianen. Genom lådorna och tältet voro magneterna fullkomligt skyddade för inver- 



