4 A. E. NOKDENSKIOLD, 



analyser, som bifogas, så oriktiga, att de lämpligast nu och framdeles helt och hållet böra 

 förbigås *). 



Såsom ofvanföre nämndes, ägde fallet rum vid middagstiden sjelfva Nyårsdagen och 

 traktens innevånare voro, såsom vanligt vid denna dag och tid, stadda på återvägen från 

 kyrkorna, dels åkande dels till fots. Till följd af hjulens skrammel mot den hårdt frusna 

 och nästan snöfria landsvägen, hörde de, som färdades i åkdon, för det mesta ingenting. Fot- 

 gängarne deremot berättade, att de först hörde 3 till 4 knallar liknande det starkaste 

 åskslag, derpå ett rassel, som om en mängd åkdon i fyrsprång sprängt förbi eller som om 

 man på en gång utstjelpt en mängd stenlass. Derpå följde enligt en mängd trovärdiga 

 personers utsago ett ljud, liksom en orgel hade spelat, så ett hväsande, stundom öfver- 

 gående till småningom bortdöende flöjttoner. 



Sjelfva den tidslängd, som ljudfenomenet varade, bedömdes mycket olika. Några 

 personer uppgifva hela 15 minuter, andra åter endast några få sekunder, de flesta 3 till 

 10 minuter. Att det på en del ställen hörts under flere minuter, bevisas deraf, att några 

 barn vid bullrets början återvände till det 3 till 400 alnar aflägsna hemmet, för att der 

 omtala det ovanliga ljudet, och då med anledning häraf en äldre person gick ut på går- 

 den, hördes bullret ännu. 



De olika uppgifterna om ljudriktningen m. m. låta knappast förena sig med anta- 

 gandet, att endast en enda hufvudexplosion skulle hafva inträffat, utan antyda snarare, att 

 under meteorens framfart en mängd olika explosioner ägt rum tätt på hvarandra, hvar 

 och en med en jemförelsevis inskränkt omkrets, inom hvilken den varit förnimbar. 



Himmelen var, då fenomenet inträffade, på de flesta ställen i trakten af Hessle be- 

 täckt med strömoln. Några personer påstodo sig dessutom hafva förmärkt smärre moln- 

 tappar, hvilka vid hvarje särskild knall försattes i en dallrande rörelse och hvilka möj- 

 ligen kunde utgöra de moln af förtätade gaser, som ofta bruka åtfölja meteoriterna. Deremot 

 sade sig endast ett par af de många personer, som i falltrakten haft sin uppmärksamhet 

 riktad på företeelsen, hafva samtidigt sett liksom blixtstrålar framskjuta, men deras berät- 

 telser motsägas från så många andra håll och beledsagades af en mängd bidetaljer, hvilka 

 ådagalade en af den ovanliga företeelsen tydligen starkt uppjagad fantasi. Hundratals 

 andra åsyna vittnen förmärkte deremot intet eldfenomen i falltrakten. På ett längre afstånd 

 derifrån tycktes deremot en verklig eldkula varit synbar. 



Nedanstående, i en af Stockholms dagliga tidningar intagna bref bär nemligen alla 

 kännetecken på sanningsenlighet och visar, att Hessle-meteoriten, innan explosionen ägde 

 rum, verkligen visat sig som en eldkula. I Nya Dagligt Allehanda för den 13:de Januari 

 1869 läses: 



»Ett oss meddeladt bref från fullt trovärdigt håll omtalar, att en person, som Nyårs- 

 dagen kl. omkring \\ var på väg hem från Wagnhärads kyrka, hvilken är belägen 7 mil 

 från Stockholm i närheten af Stora Aby gästgifvaregård, observerade en meteor, som med ett 

 ganska starkt, blek-blått sken bågformigt gick från söder till norr. Dess fart, yttrar bref- 

 skrifvaren, gjorde, att en ljusstrimma åtföljde densamma, men dess hastighet tycktes dock 



2 ) Om meteorstensfallet vid Hessle den l:sta Januari 1869. Akademisk afhandling af K. A. Fredholm, 

 Upsala 1869. 



