12 A. E. NORDENSKIÖLD, 

 OlöSt 2,74 



Förlust (alkali) 2,56 1,45 0,083 0,047. 



100,00. 100,00. 



Då Hessle-Arnömeteoriterna äro ytterst porösa, så möter fastställandet af deras egentliga 

 vigt åtskilliga svårigheter. Den måste dessutom variera betydligt med mängden af nickel- 

 jern. Vid nedanstående bestämningar, är vid vägningen i vatten, luften i porerna med 

 yttersta omsorg aflägsnad, till följd hvaraf egentliga vigten äfven utfaller något större än 

 vid äldre bestämningar af likartade meteoriters tyngd. 



Egentliga vigten af 9 små hela meteorstenar från Arno, hvilka tillsammans vägde 



endast 4,3 gr. erhölls af mig = 3,736. 



Lindström erhöll den egentliga vigten af: 



En hel sten vägande 16,74 gr. vägd i vatten = 3,697 



» » » » 4,2115 gr. vägd i alkohol = 3,671 



Fragmenter utan svart skorpa vägda i vatten = 4,048 



>) « » » vägda i alkohol = 4,004. 



Vid försöket att på grund af ofvan anförda undersökningar utreda de olika kisel- 

 syrade salter, af hvilka silikatmassan är bildad, stöter man på samma svårigheter, som vid 

 föregående meteoritanalyser. 



I Hessle-Arnöstenen är förhållandet mellan syre och bas equivalenter i stenen i sin 

 helhet i det närmaste = 2. Såsom bekant återfinnes samma förhållande vid en mängd 

 kondriter, hvilket är så mycket anmärkningsvärdare, som det i dem ingående nickeljernet 

 är såväl till sammansättning som mängd ytterst varierande: t. ex. 



At . Si : At . (É + E) 



Meteorstenen från Honolulu 1825, Sept. 14:de, 10',5 fm 1:2,151 



» » Utrecht 1843, Juni 2:dra, 8' efm 1:2,005 



» Borkhut 1852, Okt. 13:de, 3' efm 1:1,962 



» » Montrejau 1858, Dec. 9:de, 7',5 fm 1:2,145 



» » Nerft 1864, Aug. 12:te, 4',7 fm 1:2,192 



» Pultusk 1868, Jan. 30:de, T efm 1:1,990 



» Hessle 1869, Jan. l:sta, 0',5 efm 1:1,995 



» Krähenberg 1869, Maj 5:te, 6' efm 1:2,072. 



Hit höra äfven de endast ofullständigt analyserade meteoriterna från Eichstädt och Timo- 

 chin m. fl. 



Då man icke känner något mineral af formeln R 2 Si, torde antagandet, att ett sådant 

 ämne ingår i dessa meteorstenar, vara vågadt och det motsäges dessutom i viss mån af 

 ämnets förhållande vid lösning i saltsyra, äfvensom af kulornas och det gråa bindemedlets 

 sammansättning, deras olika utseende m. m. Analyserna på dem gifva följande atom- 

 förhållanden: 



At . Si : At . (R + K) 



Kulorna 1 : 1,952 



Gråa bindemedlet 1 : 2,218, 



