OM ELEKTRICITETEN SOM KOSMISK KRAFT. 



19 



Under afläsningen hade uppenbarligen elektricitet gått bort från den skifva, hvars 

 laddning först uppmättes. För att utröna hvilket elektricitetsslag vid sådana försök 

 som dessa förekom i öfverskott, gjordes följande försök. I de med U betecknade se- 

 rierna stod ena skifvan öfverst, i den med U' den andra. Enär alla utslagen utom 

 N:o 1 voro negativa, utsättas ej deras tecken. För jemförelses skull gjordes en för- 

 söksserie utan låga. Dessa försök, betecknade med E, utmärka således den fria elek- 

 tricitet, som nedra skifvan erhöll, då hon vid olika höjder stod i förbindelse med 

 jorden. 



Tab. IV. 



N:o. 



H 



U 



Ci 



2 



E 



1 







+ 0,5 



0,0 



+ 0,25 



— 



2 



31 



1,5 



3,o 



— 2,25 



-4,o 



3 



61 



3,0 



4,5 



— 3,75 



— 5,0 



4 



91 



4,0 



6,5 



— 5,2 5 



-6,o 



5 



121 



5,25 



8,5 



-6,88 



-8,o 



6 



145 



7,o 



10,5 



— 8,75 



-9,0 



Mängden E var — såsom en jemförelse med tabellen III utvisar — vida mindre 

 än samma skifvas negativa i de försök, i hvilka den andra afledande berördes. Häraf 

 synes uppenbart, att en bindning egt rum i de försök, som anföras i tabellen III. Följ- 

 aktligen bör ock bindning anses hafva egt rum i de försök, som i tabellen IV beteck- 

 nas med U och TJ { . Dessa U och Ui utmärka således det ena elektricitetsslagets öfver- 

 skott utöfver det andra, hvadan den nedra skifvan förhöll sig som den s. k. kollek- 

 torn i en förstärkningsapparat eller den konduktorn, som står i förbindelse med elek- 

 tricitetskällan. Som det likväl kunde misstänkas, att detta förhållande i någon mån 

 berodde derpå, att jordledningen först då borttogs, sedan lågan var utbrunnen, gjordes 

 följande försök, i hvilka den nedra skifvan blott ett par ögonblick berördes, hvarefter 

 lågan en längre stund fortfor att brinna. 





Tal). V. 





N:0. 



H 



U 



1 



91 



-4,o 



2 



91 



— 3,5 



3 



31 



0,0 



4 



31 



-0,5 



Tecknet synes således förblifva detsamma vid de olika afledningssätten, om ock 

 mängden af det fria öfverskottet genom dem kan blifva något olika. 



Nu åberopade försök ådagalägga, att icke - - såsom somlige författare tyckas 

 anse — lågans verkan är att bereda den henne omgifvande luftens elektricitet tillfälle 

 att strömma in i apparaten. Om så vore, skulle här aldrig den nedra skifvans nega- 

 tiva elektricitet kunnat hafva varit störst. Men försöken bevisa deremot icke, att den 

 elektricerande verkan utgår från jorden. Ty konduktörernas utsträckning måste äfven 



